РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016Справа №910/8788/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островська О.С.

розглянувши справу № 910/8788/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву;

до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»;

про розірвання договору від 31.03.2004 № 547 та зобов'язання вчинити дії.

за участю представників сторін:

від позивача: Ємець Ю.В., довіреність № 20 від 25.02.2016р.;

від відповідача: Мацко Т.В., довіреність № ЮР-208 від 23.10.2015р.;

від третьої особи: Хімчак Т.В., довіреність № 2185 від 10.12.2015р.

обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" про розірвання договору оренди нерухомого майна від 31.03.2004 № 547 та зобов'язання Банку повернути державне нерухоме майно - частину нежилого приміщення, загальною площею 77,83 кв.м., розміщене за адресою: 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6 (перший поверх адміністративної будівлі літера "А", кімнати №№ 20б, 20а,22).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2016р. провадження по справі №910/8788/16 було припинено на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2016р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2016р. по справі № 910/8788/16 - задоволено; скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2016р. по справі №910/8788/16 та справу направлено до суду першої інстанції для її подальшого розгляду.

Згідно з розпорядженням В.о. керівника апарату суду від 03.08.2016р. № 04-23/1493, призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу №910/8788/16 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва справу прийнято до свого провадження суддею Приваловим А.І. та призначено розгляд справи на 08.09.2016р.

Присутній у судовому засіданні 08.09.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору оренди № 547 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 31.03.2004р. у визначений строк не розрахувався за користування об'єктом оренди, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати орендних платежів у сумі 93 953,19 грн. У зв'язку з істотним порушення відповідачем умов договору, позивач просить розірвати Договір оренди № 547 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 31.03.2004р. та зобов'язати відповідача повернути державне нерухоме майно.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, в якому зазначає, що право власності на передане відповідачу в оренду майно перейшло до ПАТ «Укрзалізниця», у зв'язку з чим між ПАТ «Укрзалізниця» та відповідачем було укладено додатковий договір № 547/08 до договору оренди, та відповідач виконував свої зобов'язання з оплати оренди на користь ПАТ «Укрзалізниця», а відтак у відповідача відсутні підстави сплачувати кошти за оренду майна на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву. Крім того, представник відповідача додав до відзиву докази сплати орендних платежів на користь ПАТ «Укрзалізниця» та просив суд в позові відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2004р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (за договором - орендодавець, позивач) та акціонерним банком «Експрес-Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк») (за договором - орендар, відповідач) було укладено договір оренди №547 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 144,65 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Лисенка, 6, 1 поверх адміністративної будівлі літера «А», кімнати №№ 19, 20, 20б, 20а, 21, 22, що знаходиться на балансі Державного територіально - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (балансоутримувач), вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 30.09.2003р. 1 049 000 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення відділення банку.

За умовами п.2.1 договору, орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього правочину та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до п.3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без податку на додану вартість за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) лютий 2004р.: 13 986,43 грн. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2004р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за березень 2004р.

Відповідно до п.3.2 договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п.3.3 договору, перерахування орендної плати здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70% орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету; 30% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Договір укладено строком на одинадцять місяців, що діє з 31.03.2004р. по 28.02.2005р. включно (п.10.1 договору).

У п.10.2 договору вказано, що умови договору зберігають силу протягом всього строку дії договору, в тому числі, у випадках, коли після його укладання законодавством буде встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов'язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов'язань.

Умовами п.10.7 договору визначено, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визначається підставою для зміни або припинення чинності договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступника).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31.03.2004р. орендодавцем було передано, а орендарем прийнято у користування об'єкт оренди за спірним договором, про що складено акт приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Лисенка, 6.

16.02.2007р. сторонами було укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору оренди №547 від 31.03.2004р., відповідно до змісту якого розмір орендної плати було збільшено та визначено, що остання без податку на додану вартість становить за перший базовий місяць січень 2007р.: 38 010,04 грн.

Відповідно до п.1 договору №547/2 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №547 від 31.03.2004р., який було укладено сторонами 11.12.2007р., договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 11.12.2007р. по 11.11.2010р. включно.

Договорами №547/03 від 13.12.2010р. та №547/04 від 19.01.2012р. про внесення змін до договору №547 від 31.03.2004р. позивачем та відповідачем було погоджено, серед іншого, збільшення розміру орендної плати за користування об'єктом оренди та продовжено на два роки одинадцять місяців договір оренди до 11.10.2015р.

Відповідно до договору №547/06 від 16.01.2014р. до договору оренди № 547 від 31.03.2004р. сторонами було зменшення площі орендованого майна до 77,83 кв.м. та встановлено розмір орендної плати в сумі 37 994,48 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем порушено зобов'язання по внесенню орендної плати за період з січня 2016р. по березень 2016р., в результаті чого в останнього утворилась заборгованість в розмірі 98 117,35 грн., з них сума боргу з орендної плати становить 93 953,19 грн., а пеня - 4164,16 грн.

На думку позивача, вказані обставини свідчать про наявність підстав для розірвання договору №547 від 31.03.2004р. на підставі п. 10.8 договору та ст. 651 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Згідно з п.2 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, серед іншого, майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

У додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» віднесено також Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Постановою №735 від 02.09.2015р. Кабінету Міністрів України «Питання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено статут Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до п.2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Пунктом 30 Статуту третьої особи визначено, що майно товариства складають основні фонди, оборотні засоби, кошти, майнові права, зокрема право господарського відання майном, переданим товариству на праві господарського відання, та право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту, акції (частки, паї) у статутному капіталі господарських товариств, інші матеріальні та нематеріальні активи, цінні папери, а також інші активи, відображені в бухгалтерському обліку товариства.

Товариство не має права безоплатно передавати майно, внесене до його статутного капіталу, іншим юридичним особам чи громадянам, крім передбачених законом випадків. Розпорядження майном товариства, в тому числі шляхом списання, відчуження, передачі в користування, оренду, концесію відповідного майна, розпорядження майном, внесеним до статутного капіталу товариства, та майном, набутим товариством під час його господарської діяльності, здійснюється в порядку, встановленому законодавством, з урахуванням обмежень щодо розпорядження таким майном, визначених законом та цим статутом.

Відповідно до зведеного переліку майна Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», що вноситься до статутного капіталу «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», до статутного капіталу третьої особи внесено, в тому числі, головну будівлю управління Південно-Західна залізниця, що розміщене за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Лисенка, 6, частина якого є об'єктом оренди за договором №547 від 31.03.2004р.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності та майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності врегульовано Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні; підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця (ч.1 ст.770 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється.

Тобто, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства та наявних в матеріалах справи документів, вбачається, що з моменту передання приміщення будівлі управління Південно-Західної залізниці, що розміщене за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Лисенка, 6, частина якого є об'єктом оренди за договором №547 від 31.03.2004р., до статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональне відділення Фонду Державного майна по м. Києву втратило статус орендодавця за спірним правочином, а відповідні права та обов'язки перейшли до нового власника.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з утворенням публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та керуючись ст.15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» було укладено додатковий договір № 547/08 від 20.02.2016р. до договору №547 від 31.03.2004р.

У п.1 вказаного додаткового договору встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди №547 від 31.03.2004р., є публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Сторонами у додатковому договорі визначено, що 100% орендної плати перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Одержувач коштів Регіональна філія «Південно-західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

У додатковому договорі № 547/08 від 20.02.2016р. сторонами також було змінено строк дії договору №547 від 31.03.2004р. та визначено, що останній діє з 01.12.2015р. по 31.03.2016р.

Додатковим договором від 12.04.2016р. відповідачем та третьою особою було визначено строк дії договору оренди до 30.06.2016р. включно.

Тобто, з огляду на наведене, суд зазначає, що з грудня 2015р. орендар повинен був вносити орендні платежі саме на рахунок третьої особи, що свідчить про безпідставність тверджень позивача стосовно наявності у відповідача заборгованості з внесення на рахунок Регіонального відділення Фонду Державного майна по м. Києву орендної плати за січень-березень 2016р.

За приписами ст. 591 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст.291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця відмовитись від договору оренди.

Зокрема, вказаною нормою права передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Тобто, ст.782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування об'єктом оренди протягом трьох місяців. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 08.05.2012р. Верхового Суду України по справі №3-26гс12.

При цьому, вказану норму слід розуміти таким чином, що право на відмову від договору та право вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плати, виникає, якщо останній не здійснює розрахунків протягом 3 місяців підряд. Вказану правову позицію наведено у постанові від 12.06.2007р. Верховного Суду України по справі №24/272.

Відповідно до п.5.1 постанови №12 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі, протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково.

За умовами п.10.8 договору, договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця у разі, якщо орендар систематично (більш трьох разів) порушує терміни здійснення будь-яких платежів.

Враховуючи висновки суду щодо відсутності у відповідача обов'язку з перерахування орендної плати за січень-березень 2016р. на рахунок позивача, приймаючи до уваги строк дії спірного правочину, що був визначений відповідно до додаткового договору від 12.04.2016р., суд дійшов висновку щодо необґрунтованості тверджень позивача щодо наявності у відповідача перед останнім заборгованості за означений період, як підставу для розірвання договору №547 від 31.03.2004р.

За таких обставин позовні вимоги Регіонального відділення Фонду Державного майна по м. Києву до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» про розірвання договору №547 від 31.03.2004р не. підлягають задоволенню.

З приводу розподілення судових витрат господарський суд зазначає наступне.

За приписами ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 вказаного нормативно-правового акту визначено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою від 18.05.2016р. судом було відстрочено позивачу сплату судового збору до 31.05.2016р.

Проте, станом на момент прийняття рішення по справі заявником судовий збір до Державного бюджету України внесено не було.

Відповідно до п.3.3 Постанови №7 від 21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Таким чином, з огляду на висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 2756 грн. за розгляд 2 вимог немайнового характеру підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Крім того, у зв'язку з відмовою в позові, за рахунок позивача підлягають відшкодуванню витрати на судовий збір, які поніс відповідач при зверненні з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. Шевченка, буд. 50-Г; ) в доход Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір у розмірі 2756 грн. Видати наказ.

3. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. Шевченка, буд. 50-Г; ) на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25; ) 1378 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.09.2016р.

Суддя А.І. Привалов