ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа № 911/2245/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксілайн», м.Вишневе

про стягнення 1204324,87 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксілайн» (далі відповідач) про стягнення 1204324,87 грн.

Провадження у справі №911/2245/16 порушено відповідно до ухвали суду від 18.07.2016 року та призначено справу до розгляду на 02.08.2016 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 02.08.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.08.2016 року подав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався до 08.09.2016 року.

В судовому засіданні 08.09.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 22.07.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксілайн» (відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява).

Згідно Заяви відповідач приєднався до «ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг» (надалі - ОСОБА_3), ОСОБА_4, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 22.07.2014 року (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт овердрафту на поточний рахунок № 8001 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_4 і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.2.4.1.1. ОСОБА_3 за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснити овердрафтовое обслуговування Позичальника, яке у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Позичальника, зазначеному в Заяві, відкритому в ОСОБА_4, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, встановленого відповідно до п. 3.2.4.1.3 Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.2.4.1.3. ОСОБА_3, Ліміт - сума грошових коштів, в межах якої ОСОБА_3 зобовязується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується за затвердженою внутрішньо-банківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії, на підставі непогашеної/их відкритої/их вантажної/их митної/их декларації/й, очищеної/их від передоплати, з урахуванням якості роботи Позичальника з експорту та інших показників відповідно до внутрішньо-банківськими нормативами і нормативними актами НБУ.

В період дії Договору Ліміт перераховується ОСОБА_4 не менше одного разу на місяць не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в разі настання умов, викладених в п. 3.2.4.2.3.4 Договору. Ліміт змінюється без підписання договорів про внесення змін до Договору (якщо інше не буде погоджено Сторонами), про що ОСОБА_3 направляє Позичальнику повідомлення ОСОБА_4 із зазначенням розміру і дати зменшення або збільшення

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, здійснивши овердрафтове обслуговування відповідача у межах ліміту 480000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів.

У відповідності до п. 3.2.4.4.1. ОСОБА_3, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня Позичальник сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.5 Договору: по першому дню використання кредиту відсотки розраховуються за процентною ставкою інтервалу « 1 -3 дня»; у разі непогашений кредиту після закінчення 3 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 4-7 днів»; у разі непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 8-15 днів»; у разі непогашення кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 16-30 днів»; у разі непогашення кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 31-го дня встановлюється підвищена процентна ставка, визначена в п. 3.2.4.4.2 Договору.

Згідно із п. 3.2.4.4.2. ОСОБА_3, у відповідності до ст. 212 Цивільного кодексу України в разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених пп. 3.2.4.1.4, 3.2.4.1.5, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.2.4, 3.2.4.2.2.5, 3.2.4.2.3.4. 3.2.4.2.2.15 Договору, Позичальник сплачує ОСОБА_4 відсотки в розмірі, зазначеному в п. А.6 Договору (за винятком випадку реалізації ОСОБА_4 права зміни умов Договору, встановленого п. А.3 Договору).

Відповідно до змісту пункту 3.2.4.5.1. ОСОБА_3, у разі порушення Позичальником будь- якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп. 3.2.4.2.2.2, 3.2.4.4.1, 3.2.4.4.2, 3.2.4.4.3 Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.4.1.2, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.3.4 Договору, Позичальник сплачує ОСОБА_4 за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у% річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_4 права, передбаченого п. А.3 Договору, Позичальник сплачує ОСОБА_4 пеню в розмірі, зазначеному в п. А.6 Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня сплачується в гривні. Сторони домовилися, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд ОСОБА_4 зменшений. У разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті Договору, ОСОБА_4 на свій розсуд вибирає телекомунікаційний спосіб доставки інформації та повідомляє Позичальника узгодженими Сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими Сторонами способами телекомунікацій є: відповідне повідомлення ПК «Приват24», sms-повідомлення. При цьому додаткові узгодження Сторін не потрібні.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.1.5.4. ОСОБА_3 - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач станом на 16.06.2016 року має заборгованість в сумі 1204324.87 грн. яка складається з: 1000000,00 грн. заборгованості за кредитом за період з 26.03.2016 року по 16.06.2016 року; 146499,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 15.03.2016 року по 16.06.2016 року; 57825,69 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 08.04.2016 року по 16.06.2016 року.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ініціювання відповідачем укладення Договору, свідчить про замовлення відповідачем кредитного ліміту, порядок встановлення та зміни якого, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послу і тарифами банку, розміщеними в мережі Інтернет на сайті банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

З відповідними умовами банківського обслуговування відповідач був обізнаний і погодився в момент підписання відповідної Заяви, згоду на отримання кредиту також надав в момент прийняття до використання коштів кредитного ліміту. У разі відмови від кредитних коштів, відповідач не мав би їх використовувати.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать, що відповідач використавши наданий банком кредитний ліміт, погодив кредитні відносини з банком, врегульовані Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Керуючись вказаними положеннями Цивільного кодексу України, позивач правомірно нарахував Позичальнику пеню на суму прострочених грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксілайн» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 1 офіс 305, код 35430366) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код 14360,00 грн. заборгованості за кредитом, 146499,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 57825,69 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 18 064,87 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 20.09.2016 р.