ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 вересня 2016 р. Справа № 902/25/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді В.В. Білоуса

Суддів В.В. Грабика

ОСОБА_1

про секретарі судового засідання К.В. Вознюк

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 - представника за довіреністю № 14-96 від 18.04.2014 р.;

відповідача: ОСОБА_3 - представника за довіреністю № 01/16-Д від 28.12.2015 р..

Місце розгляду справи: в приміщенні Господарського суду Вінницької області, кімн. № 1114

За клопотанням позивача здійснювалася технічна фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6,

до:Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" 21012, м.Вінниця, пров.Щорса, буд.24,

про стягнення 6 425 327,41 грн. в тому рахунку 3 655 307 грн. боргу за природний газ спожитий в січні - березні та жовтні - грудні 2013 року, січні - березні та жовтні - грудні 2014 року, січні - березні та жовтні - грудні 2015 року згідно договору № 13-109-В купівлі - продажу природного газу від 04.01.2013 року, 1 515 257 грн. 83 коп.- пені за прострочення в оплаті з 20.02.2013 р. по 19.10.2015 р., 1 110 859 грн. 03 коп.- інфляційних за період березень 2013 р.- вересень 2015 р., 143 903 грн. 55 коп.- 3% річних з 20.03.2013 р. по 04.11.2015 р..

ВСТАНОВИВ :

Відповідач у відзиві на позов, доповненні до відзиву, уточненні до відзиву на позов, наданих в листах № 07-15-220 від 22.01.2016 р. (т.1 а.с.73-74), 07-15-601 від 23.02.2016 р. (т.1 а.с.97-98), № 07-15-962 від 16.03.2016 р. (т.1 а.с.116-118), та його представник в судовому засіданні проти позову заперечив. Покликався на те, що у своїй позовній заяві від 29.12.2015 року Позивач просить Суд стягнути з Товариства основного боргу, що станом на 04.11.2015 року складає 3 655 307,00 грн., при цьому, Позивач не взяв до уваги, що на дату подання позову до суду основний борг ПАТ «Вінницягаз» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відсутній. Вказує про те, що 24.11.2015 року Позивачем було надіслано на адресу Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № 26-8079/1.2-15 за умовами якої, борг відповідача по договору № 13-109-В, який рахувався в обліку Позивача станом на 19.11.2015 року в сумі 3 655 307,00 грн. припиняється шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Зазначив про те, що позивачем пред'явлено позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «Вінницягаз» пені в розмірі 1 515 257,83 грн., суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 1 110 859,03 грн., та 3% річних в розмірі 143 903,55 грн.. Вказує про те, що розрахунки пред'явлених до стягнення сум здійснені Позивачем невірно, а саме Позивачем неправомірно збільшено суму річних та пені. Зазначає про те, що відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, вказане кореспондується з вимогами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, в якій значено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Зазначає про те, що згідно п. 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17 грудня 2013 року, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період прострочення. Вказує про те, що разом із тим, позивач, при розрахунку пені та 3% річних враховував як останній день виконання зобов'язання так і день фактичної сплати суми заборгованості, що суперечить вищенаведеним нормам.

Зазначає про те, що відповідно до п. 6.1. Договору (в редакції, погодженої додатковою угодою № 4 від 31.12.2013 року) оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі газу; при цьому, п. 5 додаткової угоди № 4 від 31.12.2013 року сторони узгодили, що вона поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 січня 2013 року а отже, і умови проведення розрахунків. Вказує про те, що порядок підписання актів приймання-передачі газу встановлений Сторонами в п. 3.4. Договору, так, згідно з умовами цього пункту, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу Покупець (ПАТ «Вінницягаз») зобов'язується надати Продавцеві (ПАТ «НАК «Нафтогаз України») підписані та скріплені печаткою два примірники акта приймання-передачі газу. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути Покупцеві один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами. Зазначає про те, що позивач надсилав акти приймання-передачі газу на адресу ПАТ "Вінницягаз":

- за січень 2013 року - 21.03.2013 р.;

- за лютий 2013 року - 01.04.2013 р.;

- за березень 2013 року - 23.04.2013 р.;

- за жовтень 2013 року-26.11.2013 р.;

- за листопад 2013 року - 26.12.2013 р.;

- за грудень 2013 року - 31.01.2014 р.;

- за березень 2014 року - 12.05.2014 р.

- за лютий 2015 року - 27.03.2014 р.

Вказує про те, що при цьому ПАТ «НАК «Нафтогаз України» стягує з ПАТ «Вінницягаз» пеню та 3% річних за прострочення виконання зобов'язань, не надавши доказів повернення підписаних актів приймання-передачі газу, які є підставою для проведення Відповідачем остаточних розрахунків за договором; обов'язок провести остаточний розрахунок виникає у Відповідача до 20-го числа місяця, наступного за звітним за умови, що до цього часу останній отримає підписаний та скріплений печаткою Позивача акт приймання-передачі газу. Зазначає про те, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в своєму розрахунку пені та 3% річних початковою датою бере 20 число місяця наступного за розрахунковим, незважаючи на дату їх реального підписання та направлення Відповідачеві, що суперечить умовам Договору, а тому, у ПАТ «Вінницягаз», враховуючи приписи ст. 612 Цивільного кодексу України, було відсутнє зобов'язання сплачувати кошти Позивачеві саме на 20-е число місяця наступного за звітним, оскільки підписані та скріплені печатками акти приймання-передачі газу, які і є підставою для проведення розрахунків у Товариства були відсутні. Зазначає про те, що порядок та умови передачі газу визначені сторонами розділом 3 договору, зокрема, відповідно до п. 3.3. сторони погодили, що приймання-передача газу оформляється актом приймання-передачі газу. При цьому, пунктом 3.4. договору зазначено процедуру підписання актів приймання-передачі газу, покупець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою два примірники акта приймання-передачі газу. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами. Вказує про те, що тобто, продавець протягом 3-х днів має підписати та направити акти приймання-передачі газу покупцю і саме підписані з обох сторін акти є підставою для остаточних розрахунків за договором, що і зазначено як в п. 3.4. так і в п. 6.1. договору. Зазначає про те, що обов'язковість наявності у покупця підписаних обома сторонами актів приймання - передачі газу для здійснення остаточних розрахунків обумовлена особливістю функціонування єдиної газотранспортної системи України (ЄГТСУ), яка пов'язана з безперервністю її роботи, порядок доступу до якої затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 420 від 19.04.2012 року (чинною на час укладення та договору), даною постановою введено термін балансування обсягів природного газу в ЄГТСУ, який забезпечується фізичним та комерційним балансуванням (п. 2.9 Постанови). Вказує про те, що відповідно до п. 2.9.1. Постанови фізичне балансування є комплексом технічних технологічних заходів, які вживаються Оператором для утримання тиску газу в ЄГТСУ на рівні, необхідному для безпечного і ефективного транспортування та розподілу газу. Головною метою фізичного балансування є врівноваження кількості газу, що подається до ЄГТСУ та відбирається з ЄГТСУ, шляхом поточного керування роботою ЄГТСУ. Вказує про те, що згідно із п. 2.9.2. Постанови головною метою комерційного балансування є встановлення на підставі документально оформлених даних відповідності між фактичним надходженням та фактичним розподіленням газу за звітний місяць по кожному постачальнику. Відповідно до п. 8.5., 8.5.1. та 8.5.3. Постанови до 5-го числа місяця, наступного за звітним ГП (газорозподільне підприємство), ГТП (газотранспортне підприємство) та ГДП (газодобувне підприємство) разом із постачальниками газу та споживачами оформляють, підписують та скріплюють печатками акти приймання-передачі газу. Зазначає про те, що у разі якщо споживач має договірні відносини із постачальником, який не погоджується оформити з таким споживачем акти приймання-передачі газу, обсяг перевитрат газу вважається обсягом постачання газу гарантованим постачальником на території здійснення ліцензованої діяльності якого знаходиться споживач постачальника. До 12-го числа місяця, наступного за звітним .ГП, ГТП та ГДП: разом із постачальником газу на підставі актів приймання-передачі газу складають і підписують реєстри реалізації газу споживачам за звітний місяць окремо по кожному постачальнику; до 15-го числа місяця, наступного за звітним, Оператор на підставі аналізу звітів про надходження та реалізацію газу, актів приймання-передачі газу, реєстрів газу, інших матеріалів, наданих постачальниками, ГП, ГТП та ГДП складає інформацію про надходження на реалізацію "азу споживачам у розрізі кожного постачальника. Зазначає про те, що таким чином, нормативно описана процедура передбачає, що встановити хто був постачальником природного газу конкретному споживачу можливо лише на підставі актів приймання-передачі природного газу, які складаються станом на останній день місяця реалізації газу. Зазначає про те, що тобто сторони за договором визначили, що акт приймання-передачі газу є суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, а тому умови договору в тому числі і щодо проведення розрахунків саме на підставі підписаних актів мають застосовуватись сторонами в повному обсязі. Вказує про те, що аналогічна позиція відображена в постанові Верховного суду України від 08.04.2014 року у справі № 3-7гс14. Вказує про те, що згідно позиції Вищого господарського суду України, викладеній в постанові від 25.02.2015 року у справі № 924/940/14 де Суд за аналогічних обставин, зазначив, «...що з огляду на те, що продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві примірник оригіналу акта, який є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, а остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу для проведення остаточних розрахунків покупцю надається 6 днів від дати отримання оригіналу акту...». Зазначає про те, що тобто, обов'язок оплати за договором у покупця настає до визначеного умовами договору терміну лише у випадку наявності у нього підписаного з двох сторін акту приймання-передачі газу, надісланого продавцем покупцю до цього терміну.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві. Із запереченнями відповідача проти позову не погодився. Пояснив, що акти приймання - передачі природного газу складалися відповідачем у відповідне число вказане в акті тому вважає, що і повернення чи неповернення позивачем цих актів відповідачеві не перешкоджало відповідачеві в здійсненні розрахунків.

Ухвалами від 25.02.2016 р. (т.1 а.с.112-113), від 18.03.2016 р. (т.1 а.с.148-149) від позивача, з огляду на заперечення відповідача проти позову, вимагалося надати додаткові докази, в тому рахунку - належним чином засвідчені докази направлення на адресу відповідача актів приймання - передачі природного газу за період 2013 - 2015 років, докази того, що акти приймання - передачі природного газу були надані до 20-го числа відповідного місяця.

Ці вимоги суду позивачем не були виконані.

В судовому засіданні представник позивача пояснив це тим, що позивач не зміг віднайти цих доказів оскільки вказані акти поверталися відповідачеві поштою простою кореспонденцією.

Тому суд розглядає справу за наявними в ній документами.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши подані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд на підставі ч.1 ст.530, 601, 610, 611, ч.4 ст.612, ст.613, 655, 692 ЦК України, ст.230, ч.6 ст.231 ГК України, ст.1, ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.33, ч.2 ст.34 ГПК України прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 6 425 327 грн. 41 коп. задоволенню не підлягають з огляду на таке.

04.01.2013 р. між позивачем (в договорі "Продавець") і відповідачем (в договорі "Покупець") було укладено договір № 13-109-В (т.1 а.с.9-13). В п.1.1, 2.1, 3.1, 3.3, 3.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.2, 7.2, 9.2, 11 договору сторони домовились про наступне. Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, (далі - газ), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору. Продавець передає Покупцеві у період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 805,660 тис. куб. м (вісімсот п'ять тисяч 660 м.куб.), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень162,600квітень41,100липень0,200жовтень50,000
лютий161,500 травень1,100серпень0,200листопад121,860
березень 111,500 ;червень0,200вересень0,400грудень155,000
І кв.435,600 ІІ кв.42,400 ІІІ кв.0,800 IV кв.326,860

Продавець передає Покупцю імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна " компанія "Нафтогаз України» на газорозподільних станціях (ГРС) ДК «Укртрансгаз». Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ. Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печаткою Покупця два примірники акта приймання- передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути Покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами. Ціна (граничний рівень ціни) на газ установлюється НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м газу на момент укладення цього договору становить 3 509 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за врегульованим тарифом., крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою-20 %.

До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 56,60 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 67,92 грн. До сплати ціна за 1000 куб.м. газу - 3635,78 грн., крім того ПДВ -20% - 727,16 грн., всього з ПДВ - 4362,94 гривень. У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифу на транспортування газу магістральними трубопроводами Сторони вносять зміни до пункту 5.2. цього договору з дати набрання чинності встановленої НКРЕ ціни/тарифу. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 Договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі. Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка Покупця на поточний рахунок Продавця та зараховується як оплата за газ та транспортування природного газу магістральними трубопроводами. У разі невиконання Покупцем умов пунктів 6.1 цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

04.04.2013 р., 10.07.2013 р., 08.08.2013 р., 31.12.2013 р., 28.04.2014 р., 15.05.2014 р., 10.06.2014 р., 05.09.2014 р., 10.11.2014 р., 08.12.2014 р., 22.12.2014 р., 05.02.2015 р., 10.03.2015 р., 03.04.2015 р., 07.05.2015 р., 03.06.2015 р., 10.07.2015 р. між позивачем і відповідачем були укладені додаткові угоди з № 1 по № 17 (т.1 а.с.14-32) до договору купівлі - продажу № 13-109-В від 04.01.2013 р., в яких сторони погодили зміни щодо ціни на природний газ, обсягів поставки на наступні роки, строку дії договору (до 31.12.2015 р. згідно додаткової угоди № 11 від 22.12.2014 р.).

На виконання умов Договору Позивач поставив протягом січня - березня та жовтня - грудня 2013 року, січня - березня та жовтня - грудня 2014 року, січня - березня 2015 року, а Відповідач прийняв природний газ в обсязі 1 931,297 тис. куб. м. на загальну суму 10 554 303,75 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу:

- від 31.03.2013р. за січень 2013р. на суму 600 200,38 грн.;

- від 28.02.2013р. за лютий 2013р. на суму 587 591,48 грн.;

- від 31.03.2013р. за березень 2013р. на суму 579 899,64 грн.;

- від 31.10.2013р. за жовтень 2013р. на суму 214 276,80 грн.;

- від 30.11.2013р. за листопад 2013р. на суму 666 649,40 грн.;

- від 31.12.2013р. за грудень 2013р. на суму 578 547,36 грн.;

- від 31.01.2014р. за січень 2014р. на суму 626 962,01 грн.;

- від 28.02.2014р. за лютий 2014р. на суму 611 913,50 грн.; - - від 31.03.2014р. за березень 2014р. на суму 574 145,21 грн.;

- від 31.10.2014р. за жовтень 2014р. на суму 274 935,74 грн.;

- від 30.11.2014р. за листопад 2014р. на суму 577 933,32 грн.;

- від 31.12.2014р. за грудень 2014р. на суму 1 005 941,91 грн.;

- від 31.01.2015р. за січень 2015р. на суму 1 186 388,78 грн.;

- від 28.02.2015р. за лютий 2015р. на суму 1 119 056,41 грн.;

- від 31.03.2015р. за березень 2015р. на суму 122 800 грн.;

Таким чином Позивачем передано Відповідачу природний газ на загальну суму 10 554 303,75 грн.

Це стверджується належними доказами, а саме - копіями актів приймання - передачі природного газу датованих 03.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013, 31.10.2013, 30.11.2013, 31.12.2013, 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014, 31.10.2014, 30.11.2014, 31.12.2014, 31.01.2015, 28.02.2015, 31.03.2015 (т.1 а.с.33-47). Відповідач за отриманий природний газ перерахував позивачеві з 01.01.2013 по 30.09.2015 6 898 996 грн. 75 коп.. Це стверджується випискою про банківські операції (т.1 а.с.56). Станом на 04.11.2015 р. неоплата за природний газ становила 3 655 307 грн. (10 554 303, 75 грн. - 6 898 996,75 грн.).

Зміст договору, додаткових угод до нього, взятих в них зобов'язань стверджують, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі - продажу природного газу, які регулюються ст.655 - 697, 712 ЦК України.

Згідно ст.655, ч.1 ст.692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

24.11.2015 в листі за № 26-8079/1.2-15 позивач направив відповідачу заяву (т.1 а.с.75-76) про зарахування зустрічних однорідних вимог, в тому рахунку 3 655 307 грн. за договором купівлі - продажу природного газу від 04.01.2013 № 13-109-В і про припинення цих зобов'язань в зв'язку із наявністю заборгованості позивача перед відповідачем за договорами на розподіл природного газу від 30.01.2014 № 14-82-ТН, 30.01.2014 № 14-83-ТБ, від 30.01.2014 № 14-47-ПР в сумах 6 073 812, 52 грн., 987 185,55 грн., 22 802,32 грн..

Оборотно - сальдовою відомістю відповідача (т.1 а.с.79) по рахунку № 631 за 2015 стверджується прийняття відповідачем в листопаді 2015 до бухгалтерської проводки вказаної заяви позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 24.11.2015 р. і припинення зобов'язання відповідача перед позивачем в сумі 3 655 307 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Згідно ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В зв'язку з цим зобов'язання відповідача перед позивачем щодо оплати 3 655 307 грн. за природний газ припинилося ще в листопаді 2015 р., тобто ще до звернення позивача з позовом до господарського суду - 29.12.2015 р. згідно календарного штемпеля на конверті з цінного листа - 924 (т.1 а.с.69).

Відтак, пред'явлення позивачем 29.12.2015 р. стягнення 3 655 307 грн. боргу за природний газ є безпідставним, оскільки такого боргу відповідач перед позивачем вже не мав з листопада 2015 р..

Як підставу виникнення у відповідача грошових зобов'язань і прострочення їх виконання позивач посилається на абзац 2 п.6.1 Договору згідно якого остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі. Разом з тим позивач лишає поза увагою зобов'язання взяті ним в п.3.3, 3.4 Договору згідно яких приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печаткою Покупця два примірники акта приймання- передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути Покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Копіями листів від 08.02.2013 р., 11.03.2013 р., 09.04.2013 р., 08.11.2013 р., 10.12.2013 р., 11.01.2014 р., 11.02.2014 р., 13.03.2014 р., 09.04.2014 р., 14.05.2014 р., 11.11.2014 р., 09.12.2014 р., 13.01.2015 р., 10.02.2015 р. накладних кур'єрського зв'язку (т.1 а.с.203-230) стверджується виконання відповідачем своїх зобов'язань взятих в п.3.4. Договору і направлення позивачеві актів приймання - передачі природного газу, в тому рахунку згідно договору № 13-109-В від 04.01.2013 р. за спірний період.

Позивач в порушення взятих на себе зобов'язань в п.3.4 Договору, вимог ст.33 ГПК України, ухвал суду не надав доказів повернення відповідачеві підписаних уповноваженою особою позивача зі скріпленням відбитка печатки в строк погоджений сторонами в п.3.4 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У висновках Верховного суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України, за II півріччя 2014 року зазначено, що до правовідносин купівлі-продажу не можуть бути застосовані загальні положення ст. 530 ЦК України, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з таких правовідносин, чітко визначений спеціальною нормою права, а саме: ст. 692 ЦК України, відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього (постанова Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі №3-121 гс14).

Відповідно до пункту 6.1 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2013 р., оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа, наступного за місяцем поставки газу на підставі акта приймання-передачі газу.

Відповідно до ст.1 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ у даному випадку акт приймання-передачі природного газу має підтверджувати факт здійснення госпоперації отримання природного газу за місяць.

Судом встановлено, що позивачем не повернуто акти приймання-передачі природного газу за вказаним договором.

Зміст п.6.2, 3.3, 3.4 Договору в сукупності дає підстави вважати суду, що тільки після виконання позивачем свого обов'язку взятого в п.3.4 Договору, щодо повернення підписаного уповноваженою особою позивача зі скріпленням підпису відбитком печатки і отримання від позивача належним чином оформленого ним акту приймання - передачі природного газу, у відповідача виникла правова підстава і обов'язок сплачувати позивачеві згідно цих актів за природний газ.

Оскільки позивач не довів належними засобами доказування повернення підписаних актів приймання - передачі природного газу і тим самим взятих на себе зобов'язань в п.3.4 Договору, то тим самим позивач, як кредитор допустив прострочення виконання свого зобов'язання і відповідач внаслідок такого прострочення не міг виконати грошових зобов'язань щодо оплати до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу. Тому згідно ч.4 ст.612 ЦК України прострочення боржника не настало і він не порушив грошових зобов'язань перед позивачем.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції, зокрема, у вигляді пені, за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

У зв'язку з невиконанням позивачем свого обов'язку за договором щодо повернення актів приймання-передачі природного газу, місцевий господарський суд, з висновком якого погодився апеляційний господарський суд, дійшов до правильного висновку, що у позивача не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами акта.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні докази надсилання чи передачі відповідачу підписаних позивачем актів приймання-передачі природного газу, до порушення провадження у справі.

З огляду на викладене суд, дійшов до висновку, що у позивача не має підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи позивача проти заперечень відповідача судом до уваги не беруться, оскільки всупереч вимогам ст.33, 34 ГПК України позивач не довів належними засобами доказування виконання ним своїх зобов'язань взятих в п.3.4 Договору.

Також не береться до уваги посилання позивача на те, що дата вказана в актах приймання - передачі газу, є датою підписання сторонами цих актів і отримання їх відповідачем, оскільки це суперечить змісту п.3.3, 3.4 Договору згідно яких дата в цих актах тлумачиться як дата складання акту при направлення їх відповідачем позивачу для підписання і повернення їх відповідачу, і ніяк не може бути датою повернення цих актів відповідачеві.

За вказаних обставин правові підстави для задоволення позову відсутні.

В зв'язку з відмовою в позові, безпідставним пред'явленням позивачем вимог про стягнення 3 655 307 грн. боргу судові витрати на судовий збір в сумі 96 379 грн. 91 коп., сплачені позивачем платіжним дорученням № 3011564 від 21.12.2015 р. (т.1 а.с.8) підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32,33, 34, 43, 49, 75, 82-84, 85,87,115,116 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. В позові Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м.Київ, вул. Б. Хмельницького,6, до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз", 21012, м. Вінниця, пров.Щорса, буд.24, про стягнення 6 425 327 грн. 41 коп. відмовити.

2. Судові витрати на судовий збір в сумі 96 379 грн. 91 коп. покласти на позивача.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.09.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 09 вересня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Судді Грабик В.В.

ОСОБА_1