КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 910/11787/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача - Осадча А.В.

від відповідача - Чупін О.Д.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об'єднання „ВРОДА" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.07.2016 (Суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬТЕЦЦА ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об'єднання „ВРОДА"

про стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2016 заяву ТОВ „АЛЬТЕЦЦА ТРЕЙД" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ „Виробниче об'єднання „ВРОДА" звернулася до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.07.2016 про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу було передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 01.09.2016.

Ухвалою суду від 01.09.2016 розгляд апеляційної скарги був відкладений відповідно до ст. 77 ГПК України до 13.09.2016.

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання на вказану дату з`явилися та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду від представника апелянта надійшло клопотання про витребування письмового доказу, а саме: витребувати у ТОВ «Ємаркет Україна» інформацію щодо розміщення 21.07.2016 на сайті OLX.ua, а саме які IP-адреса були використані при розміщенні оголошення з відповідними контактним номером телефону та яка адреса електронної пошти використовувалась при цьому, яка, на думку апелянта, надасть можливість довести, що відповідачем не розміщувались будь-які оголошення на вказаному сайті з приводу придбання обладнання.

Колегія суддів, вивчивши доводи клопотання, заслухавши думку представника позивача, яка заперечувала проти його задоволення, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на те, що представником апелянта не було надано суду доказів того, яким чином отримана від ТОВ «Ємаркет Україна», інформація спростовує доводи, викладені в оскаржуваній ухвалі щодо наявності підстав для забезпечення позову, а також не надано доказів того, яким чином вказана інформація підтвердить факт не розміщення ким-небудь із працівників відповідача інформації про придбання обладнання.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ „Виробниче об'єднання „ВРОДА" про повернення безпідставно набутих коштів.

Після подання позову, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ „Виробниче об'єднання „ВРОДА" в розмірі 269550,27 грн.

Позивач обґрунтував свою заяву тим, що відповідач уникає повернення коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕЦЦА ТРЕЙД", а тому наявні підстави вважати неможливим у майбутньому задоволення грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕЦЦА ТРЕЙД" та виконання рішення суду у даній справі - у разі задоволення позову.

Крім того, позивач зазначає, що 13.07.2016 відкрито кримінальне провадження щодо директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ВРОДА" у зв'язку із протиправним заволодінням (шляхом обману) грошовими коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕЦЦА ТРЕЙД", в розмірі 265566,77 грн., а 21.07.2016 надав роздруківку з Інтернет-сайту http://olx.ua, на якому розміщено оголошення Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ВРОДА" про купівлю торгового обладнання із зазначенням ціни - 500000 грн., що, в свою чергу, свідчить про наявність у відповідача обігових коштів.

Абзацом 2, 4 п.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-який стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом вказаної статті заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на кошти відповідача, що знаходяться на будь-яких рахунках останнього в розмірі 269550,27 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог про повернення безпідставно отриманих коштів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. При цьому, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного прав. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Відповідно до доказів, поданих представником позивача до суду першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову, вбачається, що 13.07.2016 відкрито кримінальне провадження щодо директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ВРОДА" у зв'язку із протиправним заволодінням (шляхом обману) грошовими коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕЦЦА ТРЕЙД", в розмірі 265566,77 грн.

Відповідач, заперечуючи проти заяви про забезпечення позову, зазначав в своїх поясненнях про наявність у товариства лише 2 розрахункових рахунка, на яких наявні кошти лише в сумі 14807,86 грн., в той час як, представником позивача до матеріалів справи долучена постанова державного виконавця про арешт коштів боржника, в якій зазначено, що арешт накладеного на 8 рахунків відповідача, що знаходяться у 2-х банківських установах.

Крім того, як вбачається із доданих представником позивача до матеріалів справи письмових доказів-роздруківок з сайту http://olx.ua, відповідачем розміщено оголошення про придбання обладнання за ціною 50000 грн., що в свою чергу говорить про наявність у останнього коштів,у розмірі достатньому для забезпечення позову, в рамках даної конкретної справи.

Тож, з огляду на те, що нормами ст. 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість вжиття заходів забезпечення позову на будь-якій стадії провадження у справі, приймаючи до уваги, що із наданих позивачем документів та встановлених місцевим судом обставин вбачається ймовірність ускладнення виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову, беручи до уваги, що обраний позивачем захід до забезпечення позову, а саме: накладення арешту на грошові кошти відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення, в той час як невжиття такого заходу до забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання судового рішення - у разі задоволення позову, Господарський суд міста Києва правомірно дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ВРОДА", що знаходяться на рахунках, відкритих в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, виявлених державним виконавцем у процесі виконання даної ухвали в межах 269550,27 грн.

Приймаючи до уваги збалансованість інтересів сторін, вжиття вказаних заходів забезпечення пов'язано з предметом позовних вимог, є адекватним, розумним і співмірним заходом до забезпечення позову у розглядуваній справі та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів відповідача та позивача, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження відповідача, зазначені в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала була постановлена судом без виклику відповідача, чим порушено його процесуальні права, та прийнято до уваги лише доводи позивача, оскільки, по-перше, ухвала суду про забезпечення позову постановлялась не тільки без участі представника відповідача, а й без участі представника позивача, тобто сторони знаходились у рівному процесуальному положенні, а по-друге, нормами чинного ГПК не передбачено винесення зазначеної ухвали суду виключно за участі представників сторін, а навпаки допускається можливість розгляду такого питання без виклику вповноважених представників позивача, відповідача.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дане питання вирішено всебічно та повно, ухвала винесена з дотриманням норм процесуального права є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об'єднання „ВРОДА" не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об'єднання „ВРОДА" залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об'єднання „ВРОДА" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.07.2016 у справі № 910/11787/16 без змін.

Матеріали справи № 910/11787/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов