РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа № 910/11882/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Івашіній Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування"

про стягнення 5 661, 66 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 661, 66 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.06.2013 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Сушия», під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Форд". У подальшому позивачем було здійснено страхове відшкодування у сумі 5 661,66 грн. на користь СТО страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_2 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (Поліс № АЕ/1019053).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго" перейшло право на отримання від відповідача суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 5 661, 66 грн.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення або про розгляд справи без їх участі до суду не подали. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору страхування транспортних засобів № 206-01188-12 від 27.06.2012 р., укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго" та ТОВ «Сушия», застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Судом встановлено, що 28.06.2013 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Сушия», під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Форд".

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2013 р. у справі № 757/15028/13-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні вказаної ДТП за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № АдС-00006875 від 03.07.2013 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 7 056,48 грн.

На підставі заяви страхувальника від 01.07.2013 р., страхового акту № 17561/206 від 08.12.2015 р., розрахунку страхового відшкодування від 08.12.2015 р. ТДВ "Страхова компанія "Індіго" сплатила страхувальнику відшкодування у розмірі 5 661,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4301 від 08.12.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1019053, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. у справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. у справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ТДВ "Страхова компанія "Індіго" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Інкомстрах" у сумі 3 499,44 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини у даному випадку не регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до них застосовуються положення ст. 27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються зі ст.ст. 993, 512, 514 ЦК України, що регулюють заміну кредитора. Вказаний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

Полісом № АЕ/1019053 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено, що ліміт відповідальності страховика становить 50 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн., відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становить 4 661, 66 грн. (5 661, 66 грн. - 1 000,00 грн.).

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, з вирахуванням суми франшизи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення 5 661, 66 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний код 33908322) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго" (01011, м. Київ, вул. Немировича - Данченка, буд. 1, ідентифікаційний код 33831166) страхове відшкодування в сумі 4 661 (чотири тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 66 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 134 (одна тисяча сто тридцять чотири) грн. 66 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 5 вересня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 12 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.