РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016Справа № 910/11912/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса"

про стягнення 26 375, 39 грн.

за участю представників:

від позивача:Ковальчук Т.В.- представник за довіреністю б/н від 14.04.2016 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (далі - ТОВ "Нова Пошта") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса" (далі - ТОВ "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса") про стягнення 26 375, 39 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань по договору про надання послуг з організації перевезення відправлень № 62375 від 08.12.2014 р. в частині оплати наданих послуг, внаслідок чого у ТОВ "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса" утворилась заборгованість.

У позові ТОВ "Нова Поштапросить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати вартості наданих послуг у сумі 13 992,02 грн., пеню у сумі 6 804,33 грн., інфляційні втрати у сумі 1 369,94 грн. та 30 % річних у сумі 4 209,10 грн., а всього - 26 375, 39 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 08.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса" (замовник) був укладений договір № 62375 про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі - договір), відповідно до якого експедитор зобов'язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу послуг, пов'язаних із перевезенням відправлення, а замовник зобов'язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору за надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua.

Згідно з п. 5.1 договору оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора плати у розмірі 100 % від вартості наданих послуг протягом 2-х банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг експедитора.

Відповідно до п. 5.2 договору експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання замовником.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань згідно з цим договором (п. 8.1 договору).

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов договору № 62375 від 08.12.2014 р. позивач надав відповідачу послуги з організації перевезень товару на загальну суму 13 992,02 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП/2-0176376 від 31.03.2015 р., № НП/2-0183059 від 10.04.2015 р., № НП/2-0188047 від 20.04.2015 р., підписаними відповідачем без заперечень, та поясненнями представника позивача.

Однак, ТОВ "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса" зі свого боку зобов'язання виконало неналежним чином, надані послуги з перевезення оплатило частково - на суму 3 856,27 грн., про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2015 р. по 03.07.2015 р.

Таким чином, сума заборгованості відповідача становить 10 135,75 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доказів належної оплати наданих послуг відповідачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в сумі 13 991,02 грн. підлягають частковому задоволенню, на суму - 10 135,75 грн.

Крім основного боргу, позивач просив також стягнути з відповідача пеню за період з 23.05.2015 р. по 23.05.2016 р., нараховану на заявлену суму заборгованості в розмірі 13 992,02 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6.3.1 договору за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У той же час сторони погодили, що строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є більшим, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, і становить 1 рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконане (п. 6.3 договору).

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України, умов договору та з урахуванням встановленої під час розгляду справи суми заборгованості, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 4 491,08 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач.

Крім того, у позові заявлена вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у сумі 1 369,94 грн. та 30 % річних у сумі 4 209,10 грн., нарахованих на заборгованість у сумі 13 992,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3.1 договору сторони погодили, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору 30% річних від суми заборгованості.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової суми боргу та 30 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши власний перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат на встановлену судом суму заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 763,72 грн. та 30 % річних у сумі 3 057,39 грн., тобто у менших сумах, ніж просить позивач.

За таких обставин позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса" про стягнення 26 375, 39 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська майстерня "Шоколадні чудеса" (04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, буд. 3/2, кв. 18, ідентифікаційний код 37855285) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (36039, місто Полтава, вул. Фрунзе, 57, ідентифікаційний код 31316718) заборгованість у сумі 10 135 (десять тисяч сто тридцять п'ять) грн. 75 коп., пені у сумі 4 491 (чотри тисячі чотириста дев'яносто одна) грн. 08 коп., інфляційну складову боргу у сумі 763 (сімсот шістдесят три) грн. 72 коп., 30 % річних у сумі 3 057 (три тисячі п'ятдесят сім) грн. 39 коп., 963 (дев'ятсот шістдесят три) грн. 83 коп. судового збору.

У решті позовних вимог - відмовити

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 8 вересня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 13 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.