ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 вересня 2016 року Справа № 905/2749/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Кролевець О.А., Мележик Н.І.,

розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"
на рішення та постановугосподарського суду Донецької області від 12.01.2016 Донецького апеляційного господарського суду від 13.06.2016
у справі№ 905/2749/15 господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИАД-К"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Престиж"
простягнення 4 703 371,86 грн.
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Престиж"
до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИАД-К",
провизнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в:

Подана Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" касаційна скарга на рішення господарського суду Донецької області від 12.01.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі № 905/2749/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діє з 01.09.2015, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діє з 01.09.2015, чинній на час подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв судовий збір справляється на загальних підставах.

Однак, до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Натомість скаржник звернувся до Вищого господарського суду України із клопотанням про відстрочення та/або звільнення сплати Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" судового збору.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання, скаржник посилається на те, що постановою Правління Національного банку України № 743 від 27.11.2014 прийнято рішення про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до категорії неплатоспроможних. Також скаржник зазначає, що постановою Правління Національного банку України № 914 від 21.12.2015 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22.12.2015 прийнято рішення № 234 про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С. Таким чином, Банк не здійснює фінансової/банківської діяльності, не отримує прибутку та позбавлений можливості та права надавати банківські послуги. При цьому, скаржник зазначає, що фінансування неплатоспроможного банку здійснюється на підставі кошторису витрат, а станом на дату подання цієї касаційної скарги, до кошторису витрат Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", який затверджується Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не включено витрат на сплату судового збору за подання заяв до суду.

Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності з 01.09.2015, статтю 5 Закону України "Про судовий збір" ("Пільги щодо сплати судового збору") викладено у новій редакції та позбавлено пільг щодо сплати судового збору, зокрема, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у пп. 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що відстрочення або звільнення скаржника від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання касаційної скарги.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У даному випадку заявником касаційної скарги є Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на викладене, сама лише обставина, пов'язана важким фінансовим становищем та недостатністю коштів, призначених для сплати судового збору, не може вважатися підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору, враховуючи при цьому, що уповноважена особа Фонду призначається у будь-якому банку саме у зв'язку з виведенням неплатоспроможного банку з ринку.

З урахуванням ст. 8 Закону України "Про судовий збір", заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення або звільнення скаржника від сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для відстрочення або звільнення скаржника від сплати судового збору, а тому клопотання скаржника про відстрочення або звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" на рішення господарського суду Донецької області від 12.01.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі № 905/2749/15 підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" у задоволенні клопотання про відстрочення та/або звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 12.01.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі № 905/2749/15.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" на рішення господарського суду Донецької області від 12.01.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі № 905/2749/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.А. Кролевець

Н.І. Мележик