ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 914/3812/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

Малех І.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" №08.42-186/85-874 від 29.02.2016 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-союз менеджмент" (вул. Нижньодніпровська, буд. 1, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52005; ) з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" (вул. Навроцького, буд. 25, м.Львів, 79034; ) на суму 26927203 грн. 35 коп.

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року

у справі № 914/3812/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" (вул. Навроцького, буд. 25, м. Львів, 79034; ),

за участю представників сторін:

від ПАТ "Укрсоцбанк": Гаман О.М.

від ПАТ "Укрсоцбанк": Клаптюк В.А.

Арбітражний керуючий: Гусар І.О.

від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Федулов Ю.В.

Учасникам процесу роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. 06.07.2016 року представником Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" подано заяву про відвід судді-доповідача Желіка М.Б., у задоволенні якої відмовлено, про що винесено відповідну ухвалу від 06.07.2016 року. 31.08.2016 року представником ПАТ "Укрсоцбанк" подано заяву про відвід складу суду у справі № 914/3812/15, у задоволенні якої відмовлено, про що винесено відповідну ухвалу від 31.08.2016 року. За клопотанням представника ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

У судовому засіданні 13.09.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

17.02.2016 року господарським судом Львівської області (суддя Цікало А.І.) у справі № 914/3812/15 розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-союз менеджмент» та визнано його вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-союз» на суму 26 929 639 грн. 35 коп. (з яких: 26 927 203 грн. 35 коп. - заборгованість; 2 436 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору у справі про банкрутство).

Не погодившись з вказаною ухвалою від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №08.42-186/85-874 від 29.02.2016 року. Апеляційна скарга мотивована тим, що договір поворотної фінансової допомоги №26/02/2015 від 26.02.2015 року, укладений між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз Менеджмент", укладений з порушенням законодавства та не відповідає вимогам, встановленим ст.203 ЦК України, ст. 207 ГК України, а тому повинен бути визнаний судом недійсним, вимоги кредитора, що грунтуються на такому договорі, повинні бути відхилені. Також скаржник вважає, що у доведенні підприємства боржника до банкрутства мали місце штучні та формальні підстави. Відтак, скаржник просить скасувати вказану ухвалу господарського суду Львівської області щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз Менеджмент" та постановити нове рішення, яким вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз Менеджмент" відхилити.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП "Документообіг господарських судів", 15.03.2016 року справу за № 914/3812/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., а членами колегії суддів Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 року поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.2016 року. Рух справи відображено в ухвалах суду від 31.03.2016 року, від 18.04.2016 року, від 18.05.2016 року, від 02.06.2016 року, від 06.07.2016 року, від 27.07.2016 року, від 03.08.2016 року, від 31.08.2016 року, від 07.09.2016 року. Зокрема, ухвалою від 18.05.2016 року колегією суддів задоволено клопотання ПАТ "Укрсоцбанк" про витребування банківських виписок. Ухвалою суду від 02.06.2016 року строку розгляду апеляційної скарги продовжено на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 06.07.2016 року. Ухвалами від 06.07.2016 року задоволено клопотання про витребування доказів, про продовження строку розгляду справи та відкладено її розгляд на 27.07.2016 року.

У зв'язку з перебуванням суддів Марко Р.І. та Костів Т.С. у відпустці, 22.07.2016 року здійснено автоматизовану зміну складу колегії суддів, внаслідок чого до складу колегії суддів включено суддю Кравчук Н.М. та суддю Кузь В.Л.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року задоволено клопотання про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 31.08.2016 року.

У зв'язку з перебуванням членів колегії - суддів Кузь В.Л. та Кравчук Н.М. у відпустці, 30.08.2016 року здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, внаслідок чого до складу колегії суддів включено суддю Костів Т.С. та Малех І.Б.

Ухвалою від 31.08.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «Агро-Союз Проекти» та ТОВ ФГ «Світанок» у статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні боржника, та відкладено розгляд справи.

18.04.2016 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ "Агро-Союз Менеджмент", відповідно до якого просив залишити без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року, а апеляційну скаргу без задоволення.

18.05.2016 року представником ПАТ "Укрсоцбанк" подано клопотання про долучення документів та про витребування доказів; 02.06.2016 року подано додаткові пояснення; 06.07.2016 року подано клопотання про витребування доказів; 31.08.2016 року - додаткові пояснення.

01.06.2016 року на адресу суду надійшов лист від ПАТ «АБ «Радабанк» на виконання вимог ухвали суду від 18.05.2016 року.

22.07.2016 року на адресу суду надійшов лист від ПАТ «Кредобанк» на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2016 року.

29.07.2016 року на адресу суду надійшов лист від ПАТ «АБ «Радабанк» на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2016 року.

У судовому засіданні 13.09.2016 року представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задоволити. Також представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні 13.09.2016 року підтримав подане через канцелярію суду клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні боржника, оскільки вважає, що у разі включення до реєстру вимог кредиторів вимог ПАТ «Укрсоцбанку» таке рішення вплине на права та інтереси ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї зі сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» згідно з ухвалами місцевого суду від 17.02.2016 року є кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз", його вимоги визнані судом та включені в реєстр вимог кредиторів, тобто він вже є учасником - кредитором провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання як безпідставного та необгрунтованого.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" є частково обгрунтованими у зв'язку з наступним.

12.11.15 року ухвалою Господарського суду Львівської області порушено провадження у справі № 914/3812/15 про банкрутство ТзОВ "Компанія "Агро-союз".

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2015 р. заяву ТзОВ "Агро-союз Менеджмент" з вимогами до боржника на суму 26 927 203 грн. 35 коп. прийнято до розгляду.

Відповідно до ч.5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Згідно з повідомленням від 15.01.2016 р. вих. № 02-01-59/24 ТзОВ "Агро-союз менеджмент" та Господарський суд Львівської області було повідомлено про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" та розпорядником майна Гусар І.О. розглянуто заяву з вимогами до боржника та заявлені вимоги визнано у повному обсязі.

Відповідно до матеріалів справи, 26.02.2015 р. між ТзОВ "Компанія "Агро-союз" та ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" (найменування якого змінено на ТзОВ "Агро-союз Менеджмент" згідно з протоколом загальних зборів учасників ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" від 07.09.2015 р. № 4) укладено договір поворотної фінансової допомоги № 26/02/15.

Згідно з п.1.1. даного договору позикодавець зобов'язується надати позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі, що становить 25 000 000,00 грн. (п. 2.1).

Відповідно до п.2.3. даного договору поворотна фінансова допомога може надаватися частинами у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів позикодавцем на поточний рахунок позичальника платежами, але в будь-якому випадку не пізніше 31 грудня 2015 року включно.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню позикодавцю позичальником в повному розмірі протягом 30 днів з дня фактичного отримання повної суми поворотної фінансової допомоги (п. 3.1.).

Відповідно до платіжного доручення № 1 від 18.08.2015 р. та платіжного доручення № 2 від 18.08.2015 р. на виконання умов договору поворотної фінансової допомоги № 26/02/15 від 26.02.15 року ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" перерахувало на рахунок ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" кошти у розмірі 25 000 000,00 грн.

ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" у термін, який визначений договором, було повернуто кредитору ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" 10 000,00 грн., у зв'язку з чим станом на дату подання заяви з вимогами до боржника сума заборгованості ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" перед ТзОВ "Агро-союз менеджмент" за договору поворотної фінансової допомоги №26/02/15 від 26.02.15, яка виникла до дати порушення провадження у справі про банкрутство №914/3812/15, становить 24 990 000,00 грн.

Крім цього, 04.01.2011 р. між ТзОВ "Компанія "Агро-союз" та ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" (найменування якого змінено на ТзОВ "Агро-союз Менеджмент" згідно з протоколом загальних зборів учасників ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" від 07.09.2015 р. № 4) укладено договір комісії № 8, за яким комітент (ТзОВ "Компанія "Агро-союз") доручає, а комісіонер (ТзОВ "Агро-союз менеджмент") приймає на себе зобов'язання за плату, від свого імені, за рахунок і в інтересах комітента укладати угоди по продажу (поставці), субкомісії належного комітенту товару, в кількості, найменуванні та по цінах, визначених виписаних комітентом накладних, що є невід'ємною частиною даного договору.

ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" було надано послуги ТзОВ "Компанія "Агро-союз" на грошову суму у загальному розмірі 977 037,81 грн., що підтверджено актами здачі-приймання виконаної роботи №1ком від 31.12.2013 року (послуги по реалізації запасних частин за грудень 2013 року) та №2-ком від 31.07.2013 року (послуги по реалізації запасних частин за липень 2013 року). Кредитор вказує, що ТзОВ "Компанія "Агро-союз" не оплатило виконаних робіт.

У матеріалах справи наявні також платіжні доручення з призначенням платежу «за запчастини згідно договору комісії №8 від 04.01.2011 року» на загальну суму 343 534,29 грн. Однак, на вказаних платіжних дорученнях відсутні відмітки (штампи та підписи) банку про здійснення відповідних операцій, що не відповідає вимогам п.п.2.7,2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 N 22. Тому такі документи не оформлені належним чином і не беруться до уваги як належний та допустимий доказ розміру виручених коштів за реалізацію товару по договору комісії №8.

Разом з тим, заперечення представника ПАТ «Укрсоцбанку» від 03.08.2016 року та від 31.08.2016 року щодо відсутності видаткових накладних і як наслідок необгрунтованості вимог на суму 977 037,81 грн. є безпідставними, оскільки порядок розрахунків визначений сторонами договору комісії розділом 4. Так, відповідно до п.4.3 договору комісії №8 сума плати (п.4.1) визначається відповідно до складених та підписаних сторонами актів наданих послуг, підписаних сторонами. Тобто кредитором заявлено вимоги стосовно суми плати, визначеної п.4.1, як плати за надані послуги, що відповідає умовам договору.

Відтак, станом на дату подання заяви з вимогами до боржника сума заборгованості ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" перед ТзОВ "Агро-союз менеджмент", яка виникла за Договором комісії № 8 до дати порушення провадження у справі про банкрутство №914/3812/15, становить 977 037,81 грн.

Крім цього, 21.12.2012 р. між ТзОВ "Компанія "Агро-союз" та ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" (найменування якого змінено на ТзОВ "Агро-союз менеджмент" згідно протоколу загальних зборів учасників ТзОВ "Агро-Союз-Миколаїв" від 07.09.2015 р. № 4) укладено договір № 135/706, відповідно до п.1.1. якого постачальник (Компанія "Агро-союз") зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в підписаних сторонами специфікаціях, які є невід'ємною частинного даного договору.

Покупець здійснює попередню оплату кожної партії продукції протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідної специфікації та партію товару (п. 3.1. договору).

Згідно зі специфікаціями (копії яких надано в матеріали справи 03.08.2016 року) поставленим мав бути товар на суму 1 619 590,36 грн.

На підтвердження здійснення передоплати по договору № 135/706 (960 165,69 грн. згідно з заявою кредитора) кредитором подано платіжні доручення на загальну суму 343 534,29 грн. з призначенням платежу «за запчастини згідно договору комісії №8 від 04.01.2011 року» та «перерахування сальдо за запчастини згідно договору №8 від 04.01.2011 року».

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка регулює порядок здійснення безготівкових розрахунків, встановлено, що банки перевіряють відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів на відповідність вимогам пунктів 2.4 та 2.5 Інструкції та додатку 8 до неї.

Реквізит платіжного доручення "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України і відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту лише за зовнішніми ознаками (пункт 3.8 Інструкції).

Відповідно до пункту 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення.

Після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку (Лист Національного Банку України «Про заміну інформації у реквізиті "Призначення платежу"» від 09.06.2011 року N 25-111/1438-7141).

Відтак, подані платіжні доручення не є належним доказом здійснення покупцем передоплати по вказаному договору. Так, кредитором подано листи, якими він просив боржника по справі вважати недійсними призначення платежу, зазначені в платіжних документах (перелік у кожному листі), а правильними вважати «за запчастини зг.договору № 135/706 від 21.12.2012 р.». Однак, для доведеності факту здійснення такої передоплати потрібні докази погодження сторонами договору та виконання умов таких листів. На виконання вимог ухвал суду таких доказів не представлено.

Враховуючи наведене, сума заборгованості ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" перед ТзОВ "Агро-союз Менеджмент", яка виникла за Договором № 135/706 від 21.12.12року, відсутня.

Відтак, загальна сума заборгованості ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" перед ТзОВ "Агро-союз Менеджмент", яка виникла до дати порушення провадження у справі про банкрутство №914/3812/15, складає 25 967 037,81 грн. Крім цього, до кредиторських вимог правомірно включено суму сплаченого судового збору у розмірі 2 436 грн.

Щодо твердження скаржника про доведення ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" до банкрутства та необхідність визнання договору фінансової допомоги №26/02/2015 від 26.02.2015 року недійсним колегія суддів зазначає, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції апелянтом не заявлялось клопотань чи вимог про визнання недійсним вказаного договору. Однак, разом з тим такі твердження, наведені в апеляційній скарзі, не є підтвердженими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч.1 ст.207 ГК України).

Скаржник вважає, що оскільки боржник порушив свої договірні обов'язки (умови п.8.3 розділу 8 договору кредиту№126-СВ в частині того, що позичальник без попередньої письмової згоди банку зобов'язується не здійснювати серед іншого одержання кредитів, залучення коштів від третіх осіб), то оскаржуваний договір укладений з порушенням господарської компетенції.

Однак, як зазначено в п.3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина перша статті 207 ГК України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. До господарських договорів, що підпадають під ознаки відповідної норми, слід відносити ті, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства і спрямовані, зокрема, на: використання всупереч законові державної або комунальної власності; незаконне заволодіння, користування розпорядження (в тому числі відчуження) об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (статті 14, 15 Конституції України); відчуження викраденого майна; виробництво і відчуження певних об'єктів, вилучених або обмежених у цивільному обігу (відповідні види зброї, боєприпасів, наркотичних засобів, іншої продукції, що має властивості, небезпечні для життя та здоров'я громадян, тощо); виготовлення і поширення літератури та іншої продукції, що пропагує війну, національну, расову чи релігійну ворожнечу; приховування від оподаткування доходів, інше ухилення від сплати податків; виготовлення чи збут підробних документів і цінних паперів; незаконне вивезення за кордон валютних коштів, матеріальних чи культурних цінностей; використання власного майна на шкоду інтересам суспільства, правам, свободі і гідності громадян. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов'язання, а також наявність наміру у кожної із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що обставини, наведені скаржником, грунтуються на припущеннях, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а заявлені кредиторські вимоги в розмірі, описаному вище, обгрунтовані належними та допустимими доказами. Твердження скаржника (з посиланням на банківську виписку) про отримання кредитором фінансової допомоги від ТОВ «Агро-Союз Проекти» та надання коштів у такому ж розмірі в якості фінансової допомоги боржнику з метою збільшення заборгованості боржника не може бути однозначним, належним та достовірним доказом недійсності договору поворотної фінансової допомоги, оскільки грошові кошти не характеризуються індивідуальними ознаками, а напрями їх руху та розпорядження в цілому визначають їх власники. Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що згідно з чинним законодавством підставою недійсності правочину не може бути порушення умов кредитного договору, про які зазначає скаржник.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, вбачає підстави для часткового скасування ухвали суду від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15 щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-союз Менеджмент", а відповідно, і часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2 679,60 грн. (1218*2*110%) підлягає відшкодуванню боржником у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також колегія суддів роз'яснює, що відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" №08.42-186/85-874 від 29.02.2016 року задоволити частково.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15 щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-союз Менеджмент" у справі № 914/3812/15 частково скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-союз Менеджмент" на суму 25 969 473 грн. 81 коп. (з яких: 25 967 037 грн. 81 коп. - заборгованість; 2 436 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору у справі про банкрутство). Вимоги в розмірі 960 165,69 грн. відхилити.

Судовий збір у розмірі 2 679,60 грн. відшкодувати Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" за рахунок коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.09.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Малех І.Б.

суддя Костів Т.С.