ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 року Справа № 912/35/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 1859 від 29.12.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 07/01-167 від 30.12.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2016 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз"

про стягнення 7 361 440,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2016 р. у даній справі (суддя Балик І.М.) заяву відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" від 21.07.2016 р. № 07/01-48 про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 у справі № 912/35/16 задоволено. Відстрочено виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 р. у справі № 912/35/16 до 31 грудня 2016 року.

Згадана ухвала мотивована посиланням на тяжкий фінансовий стан підприємства заявника в міжопалювальний період, що свідчить про неможливість виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду невідкладно, без надання відстрочки такого виконання господарським судом.

Не погодившись з даним рішенням, публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду залишити без змін, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 р.

Скаржник зазначає, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів скрутного майнового стану, який би свідчив про загрозу банкрутства, доказів відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення та інших об'єктивних обставин, а судом відповідно не досліджено фінансовий стан відповідача, зокрема, наявність грошових коштів на рахунках, обсяги здійснення розрахунків, прибутковість чи збитковість діяльності боржника, наявність дебіторської заборгованості, яка надасть можливість здійснити погашення заборгованості відповідно до запропонованого терміну відстрочки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач вважає, що господарським судом повно та всебічно розглянуто всі обставини справи та вірно надано оцінку доказам по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Рішенням господарського суду від 19.02.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 4 825 827,95 грн. боргу за послуги по транспортуванню у січні-червні 2015 року природного газу магістральними трубопроводами, надані по договору № /Н22 від 27.09.2011 р., 1 713 995,84 грн. пені, 586 279,90 грн. штрафу, 97 020,09 грн. річних, 138 316,99 грн. інфляційних втрат, всього - 7 361 440,77 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016 р., рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2016 р. скасовано в частині стягнення 586 279, 90 грн. штрафу, 514 198, 75 грн. пені та 8 794, 20 грн. судового збору, прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові, у зв'язку з чим резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" за договором №/Н22 від 27.09.2011р. на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 4 825 827, 95 грн. основного боргу, 1 199 797, 09 грн. пені, 97 020, 09 грн. 3% річних, 138 316, 99 грн. інфляційних втрат та 101 627, 41 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовити". Стягнуто з відповідача на користь позивача 18 157,90 грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою.

24.05.2016 р. на виконання згаданої постанови господарським судом видано відповідні накази.

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" звернулось до господарського суду з заявою від 21.07.2016 р. № 07/01-48 про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 р. до 31.12.2016 р.

Згадана заява обґрунтована посиланням на те, що відкрите акціонерне товариство "Кіровоградгаз" тривалий час перебуває в скрутному матеріальному становищі. Не надання судом відстрочки виконання постанови суду призведе до вкрай негативних наслідків не тільки для відповідача та трудового колективу останнього, а і територіальних громад населених пунктів Кіровоградської області та поставить під загрозу технічний стан і безпечну експлуатацію газових мереж, що знаходяться на території Кіровоградської області, більша частина яких є власність держави.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 р. до 31.12.2016 р., колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які б підтверджували неможливість виконання рішення чи ускладнювали його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо (пп. 7.1.1 пп. 7.1 п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пп. 7.2 п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає, що посилання відповідача на перебування підприємства у складному фінансовому становищі; наявність заборгованості споживачів за спожиті обсяги природного газу; специфіка роботи підприємства в міжопалювальний період; мала кількість на території області підприємств, які займаються виробництвом; зростання необхідності в міжопалювальний період в додаткових фінансових ресурсах, що зумовлене проведенням ремонтно-відновлювальних робіт газорозподільних систем, а також робіт по підготовці до опалювального сезону; недоотримання підприємством планової тарифної виручки за послуги розподілу природного газу; припинення діяльності підприємства - постачання природного газу; зміна режиму праці на підприємстві, не є тими виключними, в розумінні приписів статті 121 ГПК України, обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання судового рішення, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача). Крім цього, ці обставини не були утворені з об'єктивних та незалежних від відповідача обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6 вказаної Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами тих виняткових обставин, які б свідчили про складність виконання рішення суду, або які роблять його неможливим у визначений строк, та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

На думку колегії суддів, що самі по собі фінансові труднощі боржника не свідчать про те, що він не може своєчасно виконати рішення суду з підстав відсутності грошових коштів, оскільки така відсутність не може спричиняти неможливість виконання рішення суду, з огляду на існування інших способів виконання рішення суду, крім звернення стягнення на грошові кошти у порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином відсутні підстави для задоволення заяви відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" від 21.07.2016 р. № 07/01-48 про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 р.

Враховуючи викладене, ухвала господарського суду прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2016 р. у справі №912/35/16 скасувати.

У задоволенні заяви відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" від 21.07.2016 р. № 07/01-48 про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 у справі № 912/35/16 відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 378,00 грн.

Доручити господарському суду Кіровоградської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_3