КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа№ 911/307/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Лобаня О.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Мельник Ю.В.,

від відповідача: Петелько К.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" на рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2016р. у справі №911/307/16 (суддя А.Ю. Кошик)

за позовом Дочірнього підприємства "Бест-Альтернатива"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп"

про стягнення 197670,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення 181915,57 грн. основного боргу, інфляційних втрат в сумі 12552,17 грн. та 3% річних в сумі 3202,67 грн. за поставлений товар.

Рішенням господарського суду Київської області №911/307/16 від 05.04.2016р. позов задоволено повністю.

Рішення мотивовано тим, що строк оплати товару та механізм його визначення умовами Договору належним чином не визначено, тому до правовідносин сторін підлягають застосуванню положення ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, тобто, строк виконання Відповідачем грошового зобов'язання за договором є таким, що настав.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно застосував норми матеріального права, оскільки спірним договором поставки встановлено строк виконання обов'язку щодо оплати товару, а тому ст.692 Цивільного кодексу України до даних договірних відносин застосовуватись не може.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2016р. апеляційну скаргу Відповідача було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.06.2016р.

В судовому засіданні 08.06.2016р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 22.06.2016р.

16.06.2016р. Позивач подав до суду письмові пояснення, в яких заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін.

22.06.2016р. розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл справ, відповідно до якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Смірнової Л.Г. (головуючого), Чорної Л.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

В судовому засіданні 22.06.2016р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 27.07.2016р.

27.07.2016р. судове засідання не відбулось в зв'язку з перебуванням судді-доповідача Смірнової Л.Г. на лікарняному.

08.08.2016р. розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл справ, відповідно до якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю.Л. (головуючого), Лобаня О.І., Яковлева М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 30.08.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

01.09.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №1І027323, за умовами якого Позивач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням Відповідача, поставити товар, а Відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації. Поставка товару здійснюється Позивачем з метою його оптово/роздрібної реалізації через мережу магазинів «Фуршет».

Відповідно до п.3.7.1. договору у випадку, якщо товар не виходить на необхідний рівень продаж в мережі магазинів «Фуршет» для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований протягом строку його придатності, або товар виявився не якісним при тестуванні, Відповідач направляє на адресу уповноваженого представника Позивача повідомлення про обсяг та причини повернення товару, який Позивач зобов'язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання повідомлення від Відповідача, вивезти такий товар зі складу Відповідача.

Згідно з п.3.7.2. договору Відповідач оформлює повернення товарів за допомогою накладної на повернення товару.

Відповідно до п.3.7.3 договору Позивач зобов'язаний не пізніше ніж через 5 календарних днів після вивезення товару, надати коригуючи податкову накладну.

Згідно з п.3.7.4. договору Відповідач не оплачує Позивачеві вартість поверненого товару, витрати з перевезень або інші витрати Позивача.

Відповідно до п.7.9. договору оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позивача після його реалізації кожні 30 днів.

На виконання умов договору за період з 09.04.2015р. по 02.07.2015р. Позивач поставив, Відповідач прийняв, але не оплатив товар на загальну суму 181915,57 грн., що підтверджується видатковими накладними: №814 від 09.04.2015р. на суму 180283,44 грн.; №863 від 16.04.2015р. на суму 7941,84 грн.; №916 від 23.04.2015р. на суму 20852,64 грн.; №978 від 30.04.2015р. на суму 5235,12 грн.; №1018 від 07.05.2015р. на суму 6641,04 грн.; №1065 від 14.05.2015р. на суму 7344,96 грн.; №1117 від 21.05.2015р. на суму 2913,84 грн.; №1173 від 28.05.2015р. від 7302,96 грн.; №1228 від 04.06.2015р. на суму 4782,48 грн.; №1290 від 11.06.2015р. на суму 4117,20 грн.; №1351 від 18.06.2015р. на суму 5653,92 грн.; №1404 від 25.06.2015р. на суму 5531,52 грн.; №1405 від 25.06.2015р. на суму 12358,80 грн.; №1453 від 02.07.2015р. на суму 3003,84 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладені норми, апеляційний суд погоджується з місцевим судом, що наявна заборгованість, яку Позивач просить стягнути, підтверджена матеріалами, що містяться у матеріалах справи. В той же час, доказів повернення нереалізованого товару Позивачу або доказів повідомлення Позивача про повернення товару Відповідачем суду не подано.

Підписання Відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та засвідчують факт здійснення господарської операції є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що строк оплати товару та механізм його визначення умовами Договору не визначено, відповідно до правовідносин сторін підлягають застосуванню положення ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, тобто, строк виконання Відповідачем грошового зобов'язання за договором є таким, що настав.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Враховуючи наявність заборгованості Відповідача та факт прострочення платежів, перевіривши нарахування здійснені Позивачем, місцевий суд правомірно задовольнив вимоги Позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" на рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2016р. у справі №911/307/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2016р. у справі №911/307/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 08.09.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.І. Лобань

М.Л. Яковлєв