ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" вересня 2016 р. Справа № 12/190-11

за позовом Публічного акціонерного товариства „Сведбанк

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Стандарт 7

про звернення стягнення на заставлене майно

по скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Базальт-6 на постанову від 02.07.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві та на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України під час виконання наказу господарського суду Київської області від 16.12.2011 по справі №12/190-11.

Суддя Чонгова С.І.

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від заявника: ОСОБА_1 (довіреність №04/16 від 01.06.2016);

від ДВС: ОСОБА_2 (довіреність №2022/489 від 30.12.2015)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 29.11.2011 у справі № 12/190-11 позов задоволено частково та постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СТАНДАРТ 7 на користь ПАТ Сбербанк 2 768 000,00 дол. США (два мільйони сімсот шістдесят вісім тисяч дол. 00 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2011 року становить 22 115 489,60 грн. (двадцять два мільйони сто п'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят девять грн. 60 коп.); відсотки за користування кредитом у сумі 918 652,88 дол. США (девятсот вісімнадцять тисяч шістсот пятдесят два дол. 88 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2011 року становить 7 339 760,92 грн. (сім мільйонів триста тридцять девять тисяч сімсот шістдесят грн. 92 коп.); 2 569,52 дол. США (дві тисячі пятсот шістдесят девять дол. 52 центи), що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2011 року становить 20 529,69 грн. (двадцять тисяч пятсот двадцять девять грн. 69 коп.) пені за прострочення повернення кредиту; 9 424,86 дол. США (девять тисяч чотириста двадцять чотири дол. 86 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2011 року становить 75 301,80 грн. (сімдесят пять тисяч триста одна грн. 80 коп.) пені за прострочення повернення відсотків за користування кредитом, шляхом звернення стягнення на майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 9,2514 га, кадастровий номер :05:003:0020, що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області; земельну ділянку, загальною площею 25,2020 га, кадастровий номер :01:027:0073, що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, та земельну ділянку, загальною площею 25,2995 га, кадастровий номер :01:027:0072, що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, стягнуто з відповідача на користь позивача 25 500,00 грн. (двадцять пять тисяч пятсот грн. 00 коп.) витрат на сплату державного мита; 236,00 грн. (двісті тридцять шість грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

16.12.2011, на виконання рішення господарського суду Київської області від 29.11.2011 у справі № 12/190-11, видано наказ.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.05.2016 здійснено заміну сторони у виконавчому проваджені з примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 23.09.2011 у справі № 12/190-11, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство Омега Банк на Товариство з обмеженою відповідальністю Базальт-6.

13.07.2016 до господарського суду Київської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю БАЗАЛЬТ-6 на постанову від 02.07.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві та на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та просить суд зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту з:

- земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 9,2514га, кадастровий номер :05:003:0020;

- земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 25,2020га, кадастровий номер :01:027:0073;

- земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 25,2995га, кадастровий номер :01:027:0072.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.07.2016, розгляд вказаної скарги призначено на 04.08.2016.

04.08.2016 представником ДВС подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу на підготовку письмових пояснень щодо поданої скарги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.08.2016 у даній справі розгляд скарги відкладено на 05.09.2016.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю БАЗАЛЬТ-6 щодо зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту з майна, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення з огляду на таке.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.07.2012 відкрито виконавче провадження ВП №33600242 щодо виконання рішення господарського суду Київської області у даній справі.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.12.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на майно відповідача у даній справі, а саме: земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 9,2514га, кадастровий номер :05:003:0020; земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 25,2020га, кадастровий номер :01:027:0073; земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 25,2995га, кадастровий номер :01:027:0072.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.06.2016 у виконавчому провадженні № 36600242 було здійснено заміну стягувача, а саме ПАТ «Омега Банк» (що є правонаступником ПАТ «Сведбанк») замінено на ТОВ «Базальт-6».

Як зазначає скаржник, ним на підставі ЗУ «Про іпотеку» визнано за собою право власності на вищезазначені земельні ділянки, на які виконавцем накладено арешт, а також у звязку з тим, що майно на яке необхідно звернути стягнення згідно виконавчого документу не належить боржнику, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виконавчий документ повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 02.07.2016, проте арешт з майна виконавцем не знятий.

Слід зазначити, що статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України Про державну виконавчу службу, державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Стаття 7 Закону України Про державну виконавчу службу встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 статті 19 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі - конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Про виконавче провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Проте, за приписами ГПК України, з огляду на положення ЗУ Про виконавче провадження, господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність ДВС та не наділений повноваженнями самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження) (п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

За вказаних обставин, вимоги скаржника про зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту, а саме з земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 9,2514га, кадастровий номер :05:003:0020; земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 25,2020га, кадастровий номер :01:027:0073; земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Копилів, Макарівського району, Київської області, площею 25,2995га, кадастровий номер :01:027:0072, арешт на які накладено постановою від 18.12.2012, не можуть бути задоволена судом.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 30.10.2014 р. у справі № 5024/1145/2012.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Базальт-6 про зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту залишити без задоволення.

2. Копію ухвали направити на адресу сторін та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд.13, м. Київ, 01001).

Суддя С.І. Чонгова