РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016Справа №910/12617/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В»

До товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой»

про стягнення 66201,10 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача не прибули

від відповідача ОСОБА_1 (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В» до товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой» про стягнення за договором № 09/12-06 від 09.12.2013 66201,10 грн., з яких: 23600,00 грн. боргу, 20415,00 грн. інфляційних, 20572,10 грн. пені, 1614,00 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо оплати наданих позивачем послуг.

Суд своєю ухвалою від 13.07.2016 порушив провадження у справі № 910/12617/16.

Відповідач у поданому суду відзиві зазначив, що він сплатив на рахунок позивача 74000,00 грн. (26000,00 грн. - оплата за доставку та монтаж гусеничного крану; 48000,00 грн. - аванс за двадцять машино/змін роботи гусеничного крану), а позивач не довів наявність у відповідача боргу на суму 23600,00 грн.

Суд своєю ухвалою від 29.08.2016 витребував у позивача оригінали підписаних актів приймання-передачі виконаних робі за договором № 09/12-06 про надання послуг будівельною технікою.

Позивач надіслав суду оригінали витребуваних документів та просив розглянути справу за відсутності його представника.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

09.12.2013 товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В» (виконавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Солстрой» (замовник) уклали договір № 09/12-06 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги будівельною технікою, а саме: гусеничним краном марки СКГ-40 1989 р.в., заводський номер 206, реєстраційний номер 13034, наявний у розпорядженні виконавця.

Згідно з п. 4.1 Договору замовник сплачує виконавцю щомісячну плату на підставі підписаних замовником актів про прийняття послуг виконавця, що складені на підставі змінних рапортів про фактичний час роботи гусеничного крану.

Оплата за надані виконавцем послуги здійснюється замовником щомісячно до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Підставою для проведення розрахунків замовника з виконавцем за надані послуги є акт виконаних робіт, підписаний обома сторонами (п. 4.6 Договору).

За п. 3.2.2 Договору замовник за 20 календарних днів до дати початку демонтажних робіт перераховує виконавцю 26000,00 грн. (з ПДВ).

11.12.2013 замовник перерахував на рахунок виконавця 74000,00 грн. (26000,00 грн. - оплата за доставку та монтаж гусеничного крану; 48000,00 грн. - аванс за 20 машино/змін роботи гусеничного крану).

Виконавець надав замовнику послуг крану гусеничного 110 маш/зміна на загальну суму 45600,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0000044 від 31.01.2014 на суму 22800,00 грн. (послуги крану гусеничного 76 маш/год), ОУ-0000794 від 28.12.2013 на суму 14400,00 (послуги крану гусеничного 6 маш/зміна) та ОУ-0000052 від 06.02.2014 на суму 8400,00 грн. (послуги крану гусеничного 28 маш/зміна).

Також позивач надав відповідачеві послуги з доставки, монтажу крану гусеничного на суму 26000,00 грн. (підписаний сторонами акт ОУ-0000794 від 28.12.2013), а також послуги з демонтажу, прибирання крану гусеничного СКГ 40 на суму 26000,00 грн. (акт № ОУ-0000060 від 28.02.2014 відповідачем не підписано, проте представник в судовому засіданні визнав факт демонтажу, прибирання крану гусеничного СКГ 40).

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт надання позивачем відповідачеві послуг на загальну суму 97600,00 грн..

Оскільки відповідач сплатив 74000,00 грн. у нього виникла заборгованість демонтажу, прибирання крану гусеничного СКГ 40 в розмірі 23600,00 грн..

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 23600,00 грн. боргу не сплатив.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 23600,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Пунктом 5.2 передбачено, що у разі порушення терміну оплати за надані послуги (додаткові послуги), обумовлені в даному Договорі, замовник сплачує на користь виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, виходячи з суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач заявив до стягнення 20572,10 грн. пені за період з 01.03.2014 до 10.06.2016.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, пеня підлягає нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов'язання. Правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача 2248,14 грн. пені за період з 01.03.2014 до 30.08.2014. Вимоги про стягнення пені за період з 01.09.2014 до 10.06.2016 заявлені необґрунтовано, оскільки нарахування пені є припиненим з 01.09.2014.

Водночас, річна позовна давність за вимогами про стягнення 2248,14 грн. пені сплила.

Виходячи з того, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України), вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 20415,00 грн. інфляційних та 1614,00 грн. 3% річних.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 23600,00 грн. боргу, 20415,00 грн. інфляційних, 1614,00 грн. 3% річних, а загалом 45629,00 грн. В частині стягнення 20572,10 грн. пені судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витри покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой» (вул. Б. Гмирі, 1 літ. «А», м. Київ, 02140, код 30210582) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В» (вул. Остапа Вишні, 1, м. Одеса, 65098, код 37549407) 23600,00 грн. боргу, 20415,00 грн. інфляційних, 1614,00 грн. 3% річних, 949,78 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 16.09.2016.

Суддя С. А. Ковтун