ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р.Справа № 922/2514/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Приватного АТ "Альба Україна", м. Бориспіль
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Альба Україна", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків", м. Харків (Відповідача) суми заборгованості у розмірі 140 280,81 гривень, у тому числі, 75901,71 гривень суми основної заборгованості, 5051,30 гривень суми 3% річних, інфляційні нарахування в сумі 59 327,80грн. Заявлену вимогу обґрунтував неналежним виконанням Відповідачем умов договору купівлі-продажу №773, укладеного між сторонами 25.08.2010 року. Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача 2104,21 гривень судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08. 2016 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.08. 2016 року.

До канцелярії господарського суду Харківської області 10.08. 2016 року повернулась ухвала про порушення провадження у справі від 01.08.2016 року, з відміткою пошти про відсутність відповідного адресата, яка була направлена на адресу Відповідача.

Ухвалою господарського суду від 11.08.2016 року, розгляд справи відкладено до 13.09.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 13.09.2016 року не з*явився, позов підтримав повністю та просить суд позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що відповідач в порушення умов п.5.2. договору купівлі-продажу №773 від 25.08.2010р., вартість отриманого від позивача товару в строк, визначений у видаткових накладних на поставку товарної партії, не сплатив, через канцелярію господарського суду (вх.№29995 від 13.09.2016 року) надав для долучення до матеріалів справи документи в підтвердження заявлених позовних вимог .

Вказані документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи на підставі ст.22 ГПК України .

Відповідач в судове засідання свого повноважного представника не направив, відзив на позов та докази, витребувані ухвалою суду від 01.08.2016р. не надав, про час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином: ухвала про порушення провадження у справі від 01.08.2016р. направлялися на адресу відповідача, вказану у позовній заяві: вул. Полтавський шлях,10 повернулася до суду без доказів вручення відповідачу з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

В абз.3 п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами) вказано, що „за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З урахуванням викладеного, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце проведення судових засідань.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавцем) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків", м. Харків (покупцем) 25.08.2010р. був укладений договір купівлі-продажу № 773, відповідно до умов якого продавець зобовязується передавати (поставляти) вироби медичного призначення (надалі "товар") у власність покупця, а покупець зобовязується приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних.

Згідно із п. 2.4 договору ціни за одиницю товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що оплата кожної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії.

Згідно із п. 10.2 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2010р. У випадку якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 1 місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на наступний і кожний наступний календарний рік.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на суму 75901,71грн. за видатковими накладними (т.1 а.с. 41-168), що підписані сторонами та скріплені їх печатками, у відповідності до умов додаткових угод, які містяться в матеріалах справи ,

однак відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором сплатити за товар. Заборгованість за поставлений Товар складає 75901,71 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договорів.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Предметом позову є стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 75901,71 гривень суми основної заборгованості, 5051,30 гривень суми 3% річних, інфляційні нарахування в сумі 59 327,80грн., підставою позову є порушення умов договору купівлі-продажу № 773 від 25.08.2010р.

Договір купівлі-продажу № 773 від 25.08.2010р. є підставою для виникнення у його сторін прав і обовязків, визначених ним та за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають зокрема з договору або іншого правочину.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторонапостачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт отримання відповідачем товару за накладними наданими до позовної заяви підтверджується підписом представника відповідача в графі "Отримав та відбитком печатки юридичної особи.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобовязань з поставки товару, отже суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами договору № 773 від 25.08.2010р.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 5.2 договору сторони дійшли згоди, що оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи, що факт отримання спірного товару підтверджується матеріалами справи, докази оплати товару в сумі 75901,71грн. матеріали справи не містять, позовні вимоги в частині суми основної заборгованості у вищевказаному розмірі суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 5051,30 грн. трьох відсотків річних та 59327,80 грн. інфляційних втрат, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на Відповідача.

На підставі вищевикладеного та ст.129 Конституції України, ст.ст.526, 629,762 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків"(61012, Харківська область, м. Харків, Ленінський район, вул. Полтавський шлях, буд.10, код 37092228) на користь Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" (вул. Шевченка, 100, м. Бориспіль, код 22946976) - 75901,71 гривень суми основної заборгованості, 5051,30 гривень суми 3% річних, інфляційні нарахування в сумі 59 327,80грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 104,21грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 14.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_1