ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 вересня 2016 року Справа № 908/2769/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Кролевець О.А., Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Украинский продукт"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 18.07.2016
у справі№ 908/2769/15 господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
доПублічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод № 2"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. Приватне акціонерне товариство "Геркулес"; 2. Приватне підприємство "Украинский продукт"
простягнення 1 619 823,38 дол. США
та за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод № 2"
доПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1. Приватне акціонерне товариство "Геркулес"; 2. Приватне підприємство "Украинский продукт"
про визнання генерального договору на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1434 від 21.11.2013 недійсним з моменту вчинення; визнання відсутнім права стягнення заборгованості на підставі генерального договору на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1434 від 21.11.2013,

в с т а н о в и в:

Подана Приватним підприємством "Украинский продукт" касаційна скарга на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2016 у справі № 908/2769/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Як вбачається з поданої касаційної скарги, остання підписана представником Приватного підприємства "Украинский продукт" ОСОБА_4 із зазначенням про наявність копії довіреності в матеріалах справи. Однак, у матеріалах справи відсутня довіреність або інший документ на підтвердження повноважень ОСОБА_4 на підписання та подання касаційних скарг від імені Приватного підприємства "Украинский продукт". Водночас, серед додатків до касаційної скарги також відсутні докази наявності у даної особи відповідних повноважень.

Враховуючи викладене, неможливо дійти висновку, що касаційну скаргу підписано повноважною особою.

Наведене, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, є підставою для неприйняття касаційної скарги до розгляду та її повернення скаржникові.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Всупереч вимогам ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги скаржником не додано доказів надсилання копії касаційної скарги Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль", Публічному акціонерному товариству "Донецький міський молочний завод № 2" та Приватному акціонерному товариству "Геркулес".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Також, згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Однак, до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Натомість у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить суд касаційної інстанції звільнити його від сплати судового збору. Обґрунтовуючи вказане клопотання, скаржник посилається на те, що Приватне підприємство "Украинский продукт" знаходиться на території проведення АТО та не має можливості сплатити судовий збір з причин призупинення здійснення фінансових операцій у м. Донецьку.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у пп. 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Проте скаржником не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан Приватного підприємства "Украинский продукт" перешкоджав сплаті ним судового збору, та відсутності можливості сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладене, враховуючи принцип рівності перед законом і судом усіх учасників судового процесу, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2016 у справі № 908/2769/15 підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Відмовити Приватному підприємству "Украинский продукт" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2016 у справі № 908/2769/15.

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2016 у справі № 908/2769/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.А. Кролевець

С.Р. Шевчук