ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р.' Справа № 5023/7801/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників:

ТОВ "БІ-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" - Кривошеєнко О.Ю. (дов. від 06.09.2016р.), Левченко М.М. (директор).

ліквідатор Сорокін М.І. (св.НОМЕР_1 від 26.03.2013р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" (вх. №2280 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Харків,

до Багатопрофільної приватної фірми "Виробниче об'єднання "Промтехсервіс", м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 (суддя Суслова В.В.) в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за вх.№19642 від 14.06.2016 року - відмовлено. Визнано недійсними результати аукціону проведеного 02.04.2014 року Інноваційно-комерційною товарною біржею щодо продажу нежитлових приміщень Літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та протокол № 1 проведення аукціону від 02.04.2013 року. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 09.04.2013 року укладений між ліквідатором БПФ ВО "Промтехсервіс" та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В., зареєстрований в реєстрі №315 та скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення Літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 Застосовано наслідки недійсності правочинів. Повернуто сторони у первісний стан. Визнано право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення Літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за БПФ "ВО Промтехсервіс". Визнано припиненим договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрований в реєстрі під №5223007, укладений 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Скасовано та вилучено з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5222654.

ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11, якою задоволено заяву Сорокіна М.І. про визнання недійсним результатів аукціонів від 02.14.2014 року. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення вимог Законів України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», «Про іпотеку» та Цивільного кодексу України, а також на відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі - продажу та припинення договору іпотеки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.08.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 08.09.2016р. Зобов`язано апелянта не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду правове обґрунтування його права на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у даній справі, зокрема, щодо питань про його права та обов'язки, які вирішив місцевий господарський суд. Запропоновано апелянту не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду уточнення вимог апеляційної скарги.

08.09.2016р. від ТОВ "БІ-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" надійшли відзиви на апеляційну скаргу (вх. № № 8792,8799).

Також, 08.09.2016р. від ліквідатора боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ліквідатор просить залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому, ліквідатор просить врахувати суд, що в заяві було допущено описку при зазначенні реквізитів аукціону, а саме аукціон проводився не 02.04.2014р., а 02.04.2013р. Також, описка була допущена ним при зазначенні реквізитів договору іпотеки, а саме: замість договору іпотеки від 03.04.2014р., реєстраційний номер №546, зазначено договір іпотеки від 23.03.2014р., реєстраційний номер №5223007; реквізити заборони відчуження реєстраційний №547, а не №5222654 (вх.№8805).

08.09.2016р. надійшло клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги (вх. №8815) за підписом представника заявника апеляційної скарги ОСОБА_8 Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказанного клопотання, враховуючи, що на підтвердження повноважень особи, що його підписала надано незасвідчену належним чином копію довіреності, відповідно до якої ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" доручає ОСОБА_8 представляти інтереси підприємства у цивільній справі №641/5278/16-ц, яка знаходиться в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова, та здійснювати всі необхідні дії в інтересах довірителя при розгляді вказаної цивільної справи. Таким чином, клопотання про продовження строків розгляду апеляційної скарги підписано особою, повноваження на представництво якої не підтверджено.

У судовому засіданні представники ТОВ "БІ-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" та ліквідатор проти апеляційної заперечували та просили залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 - без змін.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи, встановила наступне.

Апелянт обгрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження ухвали зазначає, що 15.07.2016р. між ОСОБА_7 (первісний кредитор) та ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор здійснює відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 03.04.2014р. приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Макушевою Н.В. за р. №546, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_5 в забезпечення грошової вимоги в розмірі 2000000,00 грн. за договором позики, укладеним в простій письмовій формі 03.04.2014р. між первісним кредитором та ОСОБА_9 В іпотеку за вказаним договором іпотеки від 03.04.2014р. передано нерухоме майно, а саме нежитлова будівля літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1.

Враховуючи, що оскаржуваною ухвалою, зокрема, визнано недійсними результати аукціону проведеного 02.04.2013 року Інноваційно-комерційною товарною біржею щодо продажу нежитлових приміщень Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та протокол № 1 проведення аукціону від 02.04.2013 року та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 09.04.2013 року, укладений між ліквідатором БПФ ВО "Промтехсервіс" та ОСОБА_5, колегія суддів вважає, що ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" має право на подання апеляційної скарги відповідно положень ст. 91 ГПК України.

Дослідивши обставини справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 13.09.2012 року БПФ "Виробниче обєднання "Промтехсервіс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Панасюка І.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.02.2013 року звільнено Панасюка І.В. від обов'язків ліквідатора та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Івлеву Н.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2013р. задоволено клопотання ліквідатора про дострокове припинення повноважень, усунуто арбітражного керуючого Івлєву Н.А. від виконання обов'язків ліквідатора БПФ "Виробниче обєднання "Промтехсервіс". Призначено ліквідатором боржника Бєляєву О.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2014р. замінено кредитора у справі ФОП ОСОБА_4 на ТОВ "БІ-План інформейшн сістемз Україна Лімітед".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2014р. усунуто арбітражного керуючого Бєляєву О.В. від виконання обов'язків ліквідатора, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

У лютому 2015р. ліквідатор Сорокін М.І. звернувся до господарського суду з заявою про визнання недійсним та скасування протоколу аукціону, визнання недійсними прилюдних торгів, договору купівлі - продажу та договору іпотеки, в якій з урахуванням доповнень від 26.05.2015р., просив: визнати недійсними результати аукціону проведеного 02.04.2014р. Інноваційно-комерційною товарною біржею щодо продажу нежитлових приміщень Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та протокол № 1 проведення аукціону від 02.04.2013 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 09.04.2013 року, укладений між ліквідатором БПФ ВО "Промтехсервіс" та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В., зареєстрований в реєстрі №315 та скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; застосувати наслідки недійсності правочинів, повернути сторони у первісний стан, визнати право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за БПФ "ВО Промтехсервіс"; визнати припиненим договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрований в реєстрі під №5223007, укладений 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7; визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрований в реєстрі під №5223007, укладений 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7; скасувати та вилучити з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5222654.

14.07.2016р. місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

В силу п. 1-1 прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі також - Закон про банкрутство) в редакції від 22.12.2011р. №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом (окрім положень, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство та ліквідаційну процедуру, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури).

Враховучи, що провадження у даній справі порушено 28.04.2009р., постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 13.09.2012р. та продаж майна банкрута відбувся до набрання чинності нової редакції Закону про банкрутство - справу має бути розглянуто із застосуванням положень Закону про банкрутство в редакції, що діяла до набрання чинності Законом від 22.12.2011 №4212-VІ.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) - фізична особа, яка має ліцензію, видану в установленому законодавством порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду.

Згідно частини 1 статті 25 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 26 Закону про банкрутство передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором Панасюком І.В. виявлено та включено до ліквідаційної маси нерухоме майно банкрута, а саме: нежитлові приміщення Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та знаходяться в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону про банкрутство для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Ліквідатором Панасюком І.В. укладено договір з суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_15 на проведення оцінки вищевказаного майна.

За результатами оцінки надано висновок про вартість майна, у якому зазначено, що ринкова вартість майна станом на 10.01.2013р. становить 3567300,00 грн., ліквідаційна вартість майна - 3000200,00 грн.

10.01.2013 р. ліквідатором Панасюком І.В. було укладено договір про проведення аукціону з продажу вищезазначеного майна банкрута з Інноваційно-комерційною товарною біржею. Початкова ціна визначена згідно звіту про незалежну оцінку майна в сумі 3000200,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви ліквідатор Сорокін М.І., посилається, зокрема, на невідповідність виконаного звіту з оцінки майна нормативним документам, що є підставою для незаконності його використання для визначення початкової вартості.

Колегія суддів зазначає, що правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами визначаються Законом України "Про оцінку майна, майнових права та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових права та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Цей Закон та розроблені на його підставі нормативно-правові акти з питань оцінки майна не передбачають погодження оцінки майна, виконаної суб'єктом оціночної діяльності, із замовником оцінки чи іншою особою (окрім органів державної влади і місцевого самоврядування у визначених випадках).

Статтями 8, 32 вказаного Закону визначено підстави і порядок визнання недійсними результатів оцінки майна, їх скасування, а також відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності.

Статтею 33 цього Закону передбачено, що спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що у встановленому законодавством порядку результати оцінки майна, здійснені суб'єктами оціночної діяльності учасниками провадження у справі не рецензувалися, не оскаржувалися та не були визнані недійсними. А тому, у ліквідаторів не було підстав не враховувати вказані результати оцінки майна. Окрім того, у разі незгоди з вартістю майна, визначеною оцінювачем, скаржник не позбавлений права пред'явити відповідні претензії саме оцінювачу.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що за матеріалами справи датою проведення оцінки є 10.01.2013 року, а дата виготовлення 16.01.2013р. При цьому, оцінка проводилась на підставі аналогів оголошень, які опубліковані в газеті «Прем'єр дайджест» 14.01.2013 року.

10.01.2013 року, тобто в день замовлення оцінки, але ще до моменту фактичного виготовлення звіту (16.01.2013), ліквідатором підписано договір на проведення аукціону з Інноваційно-комерційною товарною біржею, згідно якого вже визначено початкову ціну лоту та погоджено витрати, виходячи з вартості об'єкту нерухомого майна.

Також, обгрунтовуючи свою заяву ліквідатор Сорокін М.І. посилається на порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом» щодо належного оповіщення потенційних покупців про продаж майна банкрута.

Відповідно до вимог ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Згідно статті 15 вказаного Закону інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом публікується не пізніше як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, місцевих друкованих виданнях та інших виданнях, визначених органами приватизації.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" аукціон, конкурс може бути припинено і об`єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з учасників або органу приватизації у випадках коли не виконано вимог щодо змісту інформації, передбаченої ст. 15 цього Закону та терміну її опублікування. Зазначені підстави можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні (конкурсі).

Так, за наданими попереднім ліквідатором Івлевою Н.А. документами, на підтвердження виконання вимог ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо забезпечення через засоби масової інформації оповіщення про продаж майна, зокрема, газет «ХарькоВполцены" (типографія ТОВ «Фактор Друк») від 18.01.2013р., 11.02.2013р., 07.03.2013р., повідомлень Інноваційно-комерційної товарної біржі від 08.02.2013р, 06.03.2013р., протоколу проведення аукціону від 02.04.2013р. та договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 09.04.2013р., вбачається наступне.

18.01.2013р. розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу майна Багатопрофільної приватної фірми "Виробниче об'єднання "Промтехсервіс" на 08.02.2013р. за початковою вартістю 4167000,00 грн. У зв'язку з відсутністю заявок від потенційних учасників аукціон був визнаний таким, що не відбувся.

Колегія суддів звертає увагу, що інформація про вартість майна яка міститься в оголошенні, а саме: початкова вартість майна банкрута, що підлягає реалізації, зазначена згідно звіту про оцінку майна від 13.06.2012р. При цьому договором про проведення аукціону з продажу вищезазначеного майна банкрута початкова ціна мала визначатися згідно звіту про незалежну оцінку майна в сумі від 10.01.2013р. у розмірі 3000200,00 грн.

11.02.2013р. розміщено оголошення про призначення проведення аукціону на 06.03.2013р. за початковою вартістю 3000200,00 грн. Однак, у зв'язку з відсутністю заявок від потенційних учасників аукціон знову не відбувся.

07.03.2013р. розміщено оголошення про призначення проведення аукціону на 02.04.2013р. за початковою вартістю 3000200,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься запит старшого слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області від 21.01.2015р. адресований директору ТОВ «Фактор- друк» Шаповал О.С, в якому зазначається, що СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області здійснює досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до ЄР досудових розслідувань за №0000088 від 11.12.2014р за ч. 5 ст. 191 КК України. Під час досудового слідства виникла необхідність в отриманні інформації щодо друку в період з 01.01.2013р. по 01.05.2013р. на типографії ТОВ «Фактор-друк» газети "ХарькоВполцены", серія та номер свідоцтва ХК 2028-769Р від 11.05.2012р., засновник ОСОБА_17 Враховуючи викладене, на підставі ст. 93 КПК України слідчий Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області просив надати інформацію, чи здійснювала в період з 01.01.2013р. по 01.05.2013р. типографія ТОВ «Фактор- друк» газети "ХарькоВполцены", повідомивши номер і дату укладеного договору, дані особи, з якою укладався договір, номер і дату замовлення на друк, тираж газети. Крім того, просив надати оригінал - макети, які надавалися для друку газети "ХарькоВполцены", або примірники вказаної газети, які є у наявності, за вищевказаний період.

26.01.2015р. ТОВ «Фактор- друк» на запит слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області повідомило, що ТОВ «Фактор-друк» в період з 01.01.2013р. по 01.05.2013р. було виготовлено 7400 одиниць газети "ХарькоВполцены", в тому числі 05.02.2013р. - 4600 шт., 09.02.2013р. - 2400 шт. та 28.02.2013р. - 400 шт. Виготовлення поліграфічної продукції (газети "ХарькоВполцены") здійснювалося на підставі договору №2-01/12 від 27.12.2012р., укладеного між ТОВ «Фактор-друк» та ФОП ОСОБА_18 Відвантаження виготовленої продукції здійснювалося на підставі товарних накладних №13 - Р від 05.02.2013р.; №17 - Р від 09.02.2013р.; №26-Р від 28.02.2013р. Також, повідомило, що не має змоги надати оригінали виготовленої продукції, оскільки такі оригінали є електронними файлами та не підлягають зберіганню. Після виготовлення замовленої кількості продукції, такі файли видаляються. Також, товариство не зберігає у себе виготовлені примірники продукції після її відвантаження замовнику.

Враховуючи викладене, зазначені вище інформаційні оголошення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки його придбання у газеті "ХарькоВполцены" взагалі не булі опубліковані та опрілюднені.

Фактично єдине оголошення про проведення аукціону по продажу спірного майна було надруковано у виданні «Трибуна інформ» 07.03.2013р. про призначення аукціону на 02.04.2013р., на якому відбулась реалізація майна, яке не містить всього змісту інформації, передбаченої ст.15 Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Колегія судів зазначає, що не оприлюднення інформації про аукціон як того вимагають положення ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" свідчить про істотне порушення визначеного Законом про банкрутство порядку підготовки та проведення аукціону, про порушення принципу публічності проведення аукціону та про усунення потенційних покупців, які могли взяти участь у проведенні аукціону та забезпечити реалізацію майна банкрута за найвищою ціною.

Згідно матеріалів справи 02.04.2013 року відбувся аукціон з продажу майна банкрута. Переможцем аукціону став ОСОБА_5, який придбав нежитлове приміщення літ. "А-2", заг. пл. 2238, 3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за 600040 грн., про що складений протокол № 1 проведення аукціону від 02.04.2013 року.

В подальшому 09.04.2013р. між ліквідатором боржника Івлєвою Н.А. та ОСОБА_5 на підставі протоколу № 1 проведення аукціону на Інноваційно-комерційній товарній біржі від 02.04.2013р., укладено договір купівлі - продажу нежитлової будівлі літ. "А-2", заг. пл. 2238, 3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні три екземпляри протоколів торгів, а саме: примірник покупця, який був наданий нотаріусу під час посвідчення оскаржуваного договору купівлі-продажу, зберігався в архіві приватного нотаріуса ХМНО Макушевої та був вилучений у межах кримінального провадження № 0000088; примірник продавця, що був переданий арбітражним керуючим Бєляєвою О.В. ліквідатору Сорокіну М.І.; та примірник Інноваційної -комерційної товарної біржі.

Як вбачається із зазначених протоколів та вірно встановлено судом першої інстанції, наявна невідповідність визначених в цих документах даних, які повинні повністю відповідати та відтворювати зміст один одного.

Так, примірник протоколу (продавця), що зберігався у арбітражного керуючого, з боку покупця ОСОБА_5 не підписаний.

Примірник протоколу Інноваційно-комерційної товарної біржі підписаний учасниками аукціону, однак визначена даним примірником протоколу запропонована переможцем аукціону ціна суттєво відрізняється від інших протоколів та становить 300020 грн., а зниження ціни відбувається на рівні 90% від початкової вартості, що не відповідає даним протоколу, наданого до справи ліквідатором Сорокіним М.І. та отриманого в свою чергу від арбітражного керуючого Бєляєвої О.В.

Крім того, згідно вказаного протоколу біржі, витрати організатора аукціону із розрахунку 8% від початкової ціни склали суму 240016,00 грн., а на рахунок продавця повинно бути перераховано 60004,00 грн.

Тобто, дані щодо аукціону, визначені примірником протоколу біржі, не відповідають даним про аукціон згідно інших примірників протоколу № 1 та суперечать іншим документам.

Також, слід зазначити, що ціна продажу нежитлових приміщень визначена, як така, що на 80% менша, ніж визначена суб'єктом оціночної діяльності, що є окремим порушенням вимог ч. 5 ст. 17 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" за змістом якої зниження ціни об'єкта продажу повинно відбуватися у межах 10 відсотків. Якщо після такого зниження об'єкт не вдається продати, торги припиняються.

Окрім того, слід зазначити, що продаж майна банкрута здійснено під час наявності в державному реєстрі не скасованих заборон відчуження нерухомого майна. За матеріалами справи на момент організації, призначення, проведення торгів відомості про обтяження майна, що становить предмет ліквідаційної маси банкрута та одночасно предмет іпотеки з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вилучені не були.

Відповідно до приписів частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а згідно із частиною 3 з цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, враховуючи, що попередніми ліквідаторами не було дотримано порядку підготовки та проведення аукціону (відкритих торгів), зокрема, не забезпечено через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, як того вимагають положення ст. 30 Закону про банкрутство для забезпечення участі в аукціоні максимального кола учасників та реалізації майна банкрута за найвищою ціною, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно були визнані недійсними результати аукціону проведеного 02.04.2013 року Інноваційно-комерційною товарною біржею щодо продажу нежитлових приміщень Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1, протокол № 1 проведення аукціону від 02.04.2013 року та договір купівлі-продажу від 09.04.2013 року укладений між ліквідатором БПФ ВО "Промтехсервіс" та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В., зареєстрований в реєстрі №315.

Згідно ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання права власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за БПФ "ВО Промтехсервіс", враховуючи, що БПФ "ВО Промтехсервіс" є власником майна, яке вибуло із його власності поза його волею (що підтверджується, зокрема, і встановленим фактом недійсності договору купівлі - продажу майна).

Таким чином, з урахуванням обставин справи колегія суддів дійшла висновку, оскільки продаж спірного майна здійснено на торгах (аукціоні), проведених з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством (що виключає можливість визнання особи, яка придбала товар на таких торгах (аукціоні), добросовісним набувачем відповідного майна), а відтак, вимога про визнання права власності є обґрунтованою та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення вимог про припинення договору іпотеки. Так, задовольняючи вказані вимоги суд першої інстанції виходив з того, що визнання оскаржуваного договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді повернення майна банкруту, є підставою припинення договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7

В той же час, підстави припинення іпотеки врегульовано Законом України "Про іпотеку" та статтею 593 Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, діючим законодавством не передбачено припинення іпотеки у зв'язку з визнанням недійсним договору купівлі - продажу, на підставі якого особа придбала майно, яке в подальшому було передано в іпотеку.

Колегія суддів вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази припинення зобов'язання, виконання якого забезпечено спірним іпотечним договором, а також відсутні докази на підтвердження будь-яких інших передбачених Законом України "Про іпотеку" підстав припинення іпотеки, вимога про припинення договору іпотеки є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційний господарський суд звертає увагу, що однією з вимог ліквідатора Сорокіна М.І. була вимога про визнання недійсним вищезазначеного договору іпотеки. Враховуючи, що в силу положень ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, визнаний судом недійсним договір купівлі - продажу спірного майна також є недійсним з моменту його вчинення.

А тому, на момент укладення договору іпотеки, власником переданого в іпотеку майна була БПФ "Виробниче об'єднання "Промтехсервіс". Таким чином, ОСОБА_5 не мав права укладати спірний договір іпотеки. Зазначене свідчить про те, що зміст договору іпотеки суперечить частині 2 ст.583 ЦК України, ст.5 Закону України "Про іпотеку" , за змістом яких іпотекодавець має бути носієм права власності або права господарського відання на майно, що передає в іпотеку; відсутність такого права свідчить про невідповідність оспорюваного договору вимогам частини 1 ст. 203 ЦК України, і як наслідок, відповідно до ч.1,3 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним з моменту його укладення.

Щодо вимог ліквідатора про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення Літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, скасування та вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження, колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, враховуючи, що по-перше, заявником не визначено суб'єкта, щодо якого може бути прийняте рішення про зобов'язання до вчинення певних дій. По - друге, статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі статтею 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (в редакції на час звернення ліквідатора з заявою) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» встановлено обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що знаходиться на території України.

До передбачених статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» підстав для проведення державної реєстрації прав віднесено, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.2.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 № 11, судове рішення про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи про витребування майна з чужого незаконного володіння особи, за якою зареєстровано право власності на майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає такій реєстрації, за позивачем (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

У зв'язку з чим, рішення яке набрало законної сили та подане до відповідного органу реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов'язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов'язання в резолютивній частині рішення щодо відповідного суб'єкту реєстраційних дій.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо задоволення вимог про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення, скасування та вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження, оскільки, на думку колегії суддів, такі дії може здійснити виключно компетентний орган на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а тому оскаржувана ухвала в цій частині підлягає скасуванню.

Колегія суддів також звертає увагу, що в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали від 14.07.2016 допущено описки при зазначенні: характеристик нерухомого майна (замість літ. «А-2» зазначено - літ. «А»); дати проведення аукціону (замість 02.04.2013 зазначено - 02.04.2014); а також дати договору іпотеки (замість 03.04.2014 зазначено - 23.03.2014), які підлягають виправленню.

Також, колегія суддів зазначає, що ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно до ст. ст. 79, 106 ГПК України не підлягає оскарженню.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, часткове скасування ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 з прийняттям в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 скасувати в частині: скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; визнання припиненим договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрованим в реєстрі під №5223007, укладеного 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7; скасування та вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження № 5222654.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Сорокіна М.І. в частині: скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; визнання припиненим договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрованим в реєстрі під №5223007, укладеного 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7; скасування та вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження № 5222654.

Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 03 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №546.

В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 13.09.16р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шевель О. В.