ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р.Справа № 916/180/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Морщагіної Н.С.

суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Селиверстова М.В. за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_1 за дорученням;
від відповідача:ОСОБА_2 директор, ОСОБА_3 задорученням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення господарського суду Одеської області

від 04 липня 2016 року

у справі №916/180/16

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АТІС»

про: стягнення 7816,45 дол. США

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-Лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТІС» (далі відповідач), про стягнення 7816,45 дол. США заборгованості за договором № 122/П-11 від 01.01.2011, яка складається з основного боргу в сумі 7714,44дол. США, пені в сумі 102,01 дол. США.

Позов мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором №122/П-11 від 01.01.2011 про надання послуг з лінійного і портового лоцманського проведення, послуг по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, послуги Служби регулювання руху суден у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден та надання права проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. Дунай-Чорне море щодо своєчасної та повної оплати наданих у грудні 2015 року послуг з лоцманського проведення, послуг служби регулювання руху суден та швартових послуг судну «Bulk China» (Мальта), яке знаходилось під агентуванням ТОВ «АТІС», внаслідок чого має борг по їх оплаті в сумі 7714,44 дол. США, а тому повинно додатково оплатити 102,01 дол. США пені за порушення грошового зобовязання.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.07.2016 у справі №916/180/16 у задоволені позову - відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 122/П-11 від 01.01.2011, оплативши рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015 за надані послуги в гривневому еквіваленті в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 817 від 23.12.2015 на суму 180909,00 грн., станом на 24.12.2015 (дата здійснення банківської операції) за курсом НБУ (22,99 грн. за 1 долар США) розмір платежу складає 7869,03 дол. США.

Не погодившись з даним рішенням Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просило рішення господарського суду Одеської області від 04.07.2016 у справі №916/180/16 скасувати та прийняти нове, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТІС» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та неповним зясуванням обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що сторони згідно з п. 2.2.3 договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. погодили розрахунок за надані послуги по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ. Можливість оплати послуг в гривневому еквіваленті Договором не передбачено, отже відповідач порушив умови договору, здійснивши оплату рахунку № ЮР-01741 від 08.12.2015р. в гривні, що не може вважатись належним виконанням.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, проти доводів апелянта заперечив, зазначивши, що при замовленні послуг діяв від імені та за рахунок резидента України, ТОВ «ТІС-ВУГІЛЛЯ», який, в свою чергу є повіреним ТОВ «ТД «Енергозбут», як генерального експедитора ПАТ «Центренерго». Таким чином, фактичним отримувачем послуг є резидент України, що з огляду на приписи ст. 533 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», визначає необхідність здійснення платежу саме в національній валюті України. Виставлений позивачем рахунок на оплату вартості наданих послуг фактично оплачений, у звязку з чим місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволені позову.

Представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, усно зазначив, що кошти, які надійшли від відповідача згідно платіжного доручення № 817 від 23.12.2015 зараховані на рахунок підприємства, їх фактичне повернення відповідачу не здійснювалось.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.01.2011 між Державним підприємством «Дельта-лоцман» (далі позивач, підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТІС» (далі відповідач, агент) укладено договір № 122/П-11 надання послуг з лінійного і портового лоцманського проведення, послуг по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, послуги Служби регулювання руху суден (СРРС) у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден та надання права проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. ОСОБА_3 Чорне море (далі договір).

Згідно даного договору позивач зобовязався за заявками відповідача надавати послуги з лінійного і портового лоцманського проведення, послуги по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, надавати послуги Служби регулювання руху суден у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден (далі - ЦРРС/ПРРС) та надавати право проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. Дунай-Чорне море (далі - БДЛК, ХМК та ГСХ), а також надавати інформаційну послугу судну при проходженні судном ГСХ, а відповідач зобов'язався прийняти і оплатити надані послуги.

Споживачем послуг позивача в розумінні ст. 20 Кодексу торговельного мореплавства України є «Судновласник» (п. 1.1 договору).

Відповідно до підпункту 2.1.2. пункту 2.1. договору за користування зазначеними послугами підприємство зобов'язалось надавати агенту рахунки для сплати зборів і платежів, які оформлені на підставі встановлених цін і державних тарифів, розцінок підприємства та вимог цього договору. Рахунки направляються поштою або вручаються агенту під розписку. В необхідних випадках рахунки попередньо можуть направлятися факсом.

Згідно з підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. договору агент зобов'язався своєчасно подавати на адресу підприємства заявки на лоцманське обслуговування, надання послуг по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, рух суден, надання інформаційної послуги судну при проходженні судном ГСХ і надання послуг СРРС, в тому числі у зонах дії ПРРС «Іллічівськ», ПРРС «Южний», ПРРС «Одеса», які судно повинно проходити транзитом (додаток № 1 до договору) і їх уточнення відповідно до Правил плавання порту та умов договору. У заявці вказувати найбільшу довжину, найбільшу ширину, швидкість повного маневрового ходу та осадку судна носом і кормою.

Відповідно до підпункту 2.2.2. пункту 2.2. договору агент зобов'язався разом з заявкою надавати в тому числі: підписану уповноваженими особами «Інформацію для виставлення рахунку» (додаток № 2 до договору) і нести повну відповідальність за достовірність наданих в ній даних; копії Міжнародних обмірних свідоцтв (INTERNATIONAL TONNAGE CERTIFICATE (1969) та класифікаційних свідоцтв (в необхідних випадках) агентованих суден.

Згідно з підпунктом 2.2.3. пункту 2.2. договору агент зобов'язався робити своєчасну оплату відповідно до умов цього договору по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ, а під прапором України - у національній валюті України, вказувати в банківських документах необхідну розшифровку платежу по кожному судну.

Відповідно до пункту 4.1. договору порядок стягнення і розмір зборів та плати визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори та плата. По зборам та платам, що не підлягають державному регулюванню, розмір зборів та плат визначається згідно з розцінками підприємства.

Згідно з пунктом 4.2. договору (в редакції додаткової угоди від 15.04.2011) оплата здійснюється агентом наступним чином:

- у випадках, коли рух судна здійснюється транзитом без заходження судна в український порт, до подання заявки на надання підприємством послуг, агент здійснює передплату в розмірі повної вартості послуг, що мають бути надані підприємству на підставі цієї заявки, в тому числі ПДВ. У випадках, коди судно заходить в український порт, розрахунок за надання підприємством послуг та права проходження судна по БДЛК, ХМК та ГСХ здійснюється агентом до виходу судна із українського порту. У випадках, коли вихід судна з українського порту здійснюється у вихідні та святкові дні, послуги надаються на підставі заявки і повинні бути оплачені агентом не пізніше першого робочого дня, наступного за днем виходу судна з порту (підпункт 4.2.1. договору);

- остаточний розрахунок здійснюється агентом на протязі десяти банківських днів з дати отримання від підприємства рахунку з реквізитами, зазначеними у такому рахунку (підпункт 4.2.2.).

Відповідно до пункту 4.3. договору зобов'язання по оплаті вважаються виконаними агентом з моменту зарахування грошових коштів на рахунок підприємства.

Згідно з пунктом 5.3. договору агент бере на себе зобов'язання зі сплати штрафних санкцій у випадках та в розмірі, передбачених ст.ст. 102, 105 Кодексу торговельного мореплавства України.

Пунктом 5.4. договору (в редакції додаткової угоди від 21.04.2012) сторони встановили, що в разі порушення строків здійснення остаточного розрахунку, передбачених пунктом 4.2.2. і пунктом 4.3. договору, агент за вимогою підприємства несе перед останнім відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої вартості послуг за кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 5.5. договору агент несе повну матеріальну відповідальність перед підприємством за повноту та своєчасність оплати наданих послуг по розрахунках як у національній валюті, так і у ВКВ.

Згідно з пунктом 8.1. договору (в редакції додаткової угоди від 18.12.2013) договір набирає сили з дати підписання і діє до 31.12.2015.

13.06.2013 між Державним підприємством «Дельта-лоцман», Товариством з обмеженою відповідальністю «АТІС» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» була укладена додаткова угода до договору, згідно з якою контрагенти домовились, що з 13.06.2013 всі права та обов'язки ДП «Дельта-лоцман» за договором переходять до ДП «Адміністрація морських портів України».

Відповідно до пункту 7 додаткової угоди від 13.06.2013 до договору, керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України, сторони встановили, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладення, з 13.06.2013.

Аналіз умов Договору і відповідно правових відносин сторін які виникли на підставі і в процесі виконання цього договору надає можливість зробити висновок, що цей договір за своєю правовою природою є договором на виконання робіт / надання послуг, а відтак при вирішенні цього спору, поряд з умовами договору і загальними нормами зобов'язального права, слід враховувати приписи норм цивільного законодавства які регулюють відносини підряду на виконання робіт/надання послуг, а враховуючи специфіку цих конкретних відносин і спеціальні норми які регламентують надання послуг в портах України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач в грудні 2015 року на підставі заявки відповідача від 07.12.2015, надав послуги з лоцманського проведення, послуги служби регулювання руху суден та швартові послуги судну «BULK CHINA» (прапор Мальти) на загальну суму 7714,44 дол. США, з яких: 1901,68 дол. США за надані послуги з внутрішньопортового лоцманського проведення, 310,8 дол. США за надані швартові послуги та 5501,96 дол. США - за надані послуги з служби регулювання руху суден, що підтверджується лоцманською квитанцією № 2301 від 08.12.2015, квитанцією СРРС № 2278 від 08.12.2015, нарядом на швартові роботи № 1355 від 08.12.2015.

В силу ст. ст. 106, 115 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, а також із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, також справляється збір, порядок справляння і розмір яких встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Статтею 21 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між суб'єктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Згідно Постанови КМ України, від 03.06.2013 № 405 «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню» державному регулюванню підлягають, у тому числі, послуги: забезпечення лоцманського проведення; регулювання руху суден.

Наказом філії «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ» від 10.11.2014 № 643 затверджено Порядок справляння та розміри ставок швартового збору у морському порту Южний, яким встановлено розцінки на послуги, що надаються підприємствам.

Нарахування плати за послуги з лоцманського проведення суден, послуги СРРС та швартові послуги здійснено відповідно до затверджених ставок та не заперечується сторонами.

Для оплати наданих послуг відповідачу виставлений відповідний рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015, який отриманий відповідачем 17.12.2015, що підтверджується реєстром одержаних рахунків.

Пунктом 4.2.2 договору сторони узгодили, що остаточний розрахунок здійснюється відповідачем на протязі десяти банківських днів з дати отримання від позивача рахунку.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.12.2015, відповідач згідно платіжного доручення № 817 оплатив виставлений позивачем рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015, перерахувавши грошові кошти в сумі 180909,00 грн., що станом на 24.12.2015 (дата здійснення банківської операції) за курсом НБУ (22,99грн. за 1 долар США), складало 7869,03 доларів США.

Виходячи із наведеного позивачем обґрунтування заявлених вимог в частині стягнення суми основного боргу, підставою виникнення та існування у період формування стягуваних грошових сум відповідного (захищуваного) суб'єктивного права позивача на їх отримання є договір №122/П-11 від 01.01.2011, п. 2.2.3 якого встановлює обов'язок агента проводити оплату відповідно до умов цього договору по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ.

Сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов'язань за укладеним договором надання послуг в іноземній валюті, оскільки послуги з лоцманського проведення, послуги служби регулювання руху суден та швартові послуги надані у відношенні судну «BULK CHINA», що ходить під прапором Мальти.

В контексті визначених п. 2.2.3 договору умов оплати вартості наданих послуг колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях.

Пунктом 3.3. статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та частиною 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 визначено, що гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів, оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено зазначеним Декретом, іншими актами валютного законодавства України.

Наведені імперативні норми не встановлюють обмежень щодо можливості проведення розрахунків між резидентами України в національній валюті.

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні від 06.09.2016, кошти, які надійшли від відповідача згідно платіжного доручення № 817 від 23.12.2015 зараховані на рахунок підприємства, доказів їх повернення ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції не надано, отже позивачем прийнято запропоноване відповідачем виконання грошового зобовязання з оплати вартості наданих послуг.

Наведене, у світлі приписів ч. 1 ст. 203 Господарського кодексу України правильно кваліфіковано місцевим господарським судом як підстава припинення господарського зобовязання, внаслідок прийняття його виконання управненою стороною.

Відсутність захищуваного суб'єктивного права (належних підстав для його існування) унеможливлює і існування його порушення з боку відповідача, а отже - і застосування запропонованого способу судового захисту.

Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують, та зводяться загалом до переоцінки встановлених судом обставин та намаганню надати перевагу власній позиції.

Недоведеність факту порушення грошового зобовязання з оплати вартості наданих послуг зумовлює обєктивну відсутність у позивача прав вимагати застосування наслідків такого невиконання (нарахування та стягнення пені), і неможливість порушення відповідачем зазначених відсутніх прав, що, в свою чергу, зумовлює відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Отже, відповідно до статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи, висновок місцевого господарського суду є вірним.

На підставі вищевикладеного, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволенню не підлягає, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок останнього витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 04.07.2016 у справі № 916/180/16 без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку передбаченому розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя: Морщагіна Н.С.

Судді: Гладишева Т.Я.

ОСОБА_4