КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. Справа№ 910/29954/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Стеренчук Р.П.- представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-1: Баталов В.Л.- представник;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Експобанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2016

у справі № 910/29954/15 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформ-Центр",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Реєстарційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області

про припинення фонду фінансування будівництва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформ-Центр" про припинення фонду фінансування будівництва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Реєстраційну службу Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2016р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі, розірвано договори про участь у Фонді фінансування будівництва № 1-Д, № 2-Д, № 3-Д, а № 4-Д від 02.07.2008р., договори про участь у Фонді фінансування будівництва № 5-Д, № 6-Д, № 7-Д, № 8-Д, від 16.07.2008, договори про участь у Фонді фінансування будівництва № , № 9-Д , № 10-Д від 01.08.2008, договори про участь у Фонді фінансування будівництва № 11-Д, № 12-Д від 20.08.2008, договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 13-Д від 02.09.2008, договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 14-Д від 01.08.2008, договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-Д від 02.09.2008, договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 16-Д від 03.10.2008, договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 17-Д від 20.08.2008, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" та Відкритим акціонерним товариством "Селянський комерційний банк "Дністер".

Визнано припиненими зобов'язання суб'єктів Фонду фінансування будівництва виду А другого пускового комплексу житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп, Закарпатської області, управителем якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк".

Визнано майнові права на квартири за номерами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, які знаходяться у житловому будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп, Закарпатської області, за довірителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження". Визнано припиненою іпотеку майнових прав іпотекодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформ-Центр", на об'єкт будівництва - 45-ти квартирний житловий будинок по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп, Закарпатської області, згідно Договору іпотеки від 26.06.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Селянський комерційний банк "Дністер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформ-центр", посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., зареєстрованого за номером 2790.

Виключено з Державного реєстру іпотек обтяження за реєстраційним номером 7466829, зареєстроване 26.08.2008 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., щодо об'єкту обтяження: майнові права на об'єкт будівництва чотирьохповерхового, 45-ти квартирного житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Чапаєва-Петефі, зареєстрованого на підставі Договору іпотеки від 26.06.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Селянський комерційний банк "Дністер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформ-центр", посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., зареєстрованого за номером 2790.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладання заборони відчуження майнових прав на об'єкт будівництва - чотирьохповерховий, 45-ти квартирний житловий будинок за адресою: м. Чоп, вул. Чапаєва-Петефі, реєстраційний номер обтяження № 7466755, зареєстроване 26.08.2008 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., на підставі Договору іпотеки від 26.06.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Селянський комерційний банк "Дністер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформ-центр", посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., зареєстрованого за номером 2790.

На підставі рішення суду з ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» підлягає стягненню на користь ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Укрпромпровадження» 8 526, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач-1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати повністю, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що місцевий господарський суд порушив п. 4.18. рішення № 2 від 05.07.2012 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», відповідно до якого у разі, якщо банк, що ліквідується є управителем створених ним фондів фінансування будівництва та/або фондів операцій з нерухомістю, уповноважена особа Фонду на ліквідацію повинна вжити заходів для передачі фонду фінансування будівництва або фонду операцій з нерухомістю в управління іншій фінансовій установі в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року N 490 "Про затвердження Порядку передачі фонду фінансування будівництва або фонду операцій з нерухомістю в управління іншій фінансовій установі за рішенням суду".

Судом не з'ясовано ту обставину, що цим же пунктом визначено, що при цьому у разі ліквідації банку - управителя фонду фінансування будівництва кошти на рахунку такого фонду фінансування будівництва спрямовуються виключно на задоволення вимог довірителів до банка - управителя фонду фінансування будівництва. Банк, що ліквідується, включає такі вимоги до сьомої черги вимог кредиторів у порядку, встановленому Законом та цим Положенням. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію визначає загальну суму зобов'язань банку як зберігача/управителя активами зазначених фінансових установ станом на день призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив ст. 23 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», згідно до якого за рішенням суду, що набрало законної сили, прийнятим за зверненням довірителів ФФБ або відповідного органу, що здійснює нагляд та регулювання діяльності управителя, у зв'язку з порушенням управителем законодавства про фінансові послуги ФФБ може передаватися в управління іншій фінансовій установі, що відповідає вимогам цього Закону, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До нового управителя переходять усі права та обов'язки щодо довірителів цього ФФБ та відповідного забудовника.

Крім того, на думку апелянта, місцевий суд не звернув увагу на ту обставину, що відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону Украхни «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» в разі ліквідації управителя ФФБ кошти на рахунку ФФБ не включаються до ліквідаційної маси управителя ФФБ і спрямовуються виключно на задоволення вимог довірителів до управителя ФФБ згідно з Правилами ФФБ.

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував ту обставину, що 27.05.2015 ТОВ «НВП «УКРПРОМПРОВАДЖЕННЯ» звернувся з листом № 459 від 21.05.2015 до банку, щоб АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» вжив заходи щодо передачі фонду фінансування будівництва.

Крім того, судом не з»ясовано ту обставину, що 17.06.2015 АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» направив листи до ПАТ «РАЙФАЙЗЕНБАНК «АВАЛЬ» та ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» з пропозицією прийняти в управління Фонду фінансування будівництва виду «А» другого пускового комплексу житлового будинку на 456 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області, забудовником якого є ТОВ «ІНФОРМ-ЦЕНТР».

В судове засідання представник відповідача-1 та третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року за №18 в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Вислухавши думку представника позивача та відповідача-2, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача-1 та третьої особи, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-2, колегія встановила наступне.

20.06.2008 рішенням правління Відкритого акціонерного товариства "Селянський комерційний банк "Дністер" № 242 було затверджено правила фонду фінансування будівництва виду А другого пускового комплексу житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області (далі - Правила ФФБ). Управителем зазначеного ФФБ було Відкрите акціонерне товариство "Селянський комерційний банк "Дністер", а забудовником - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформ-Центр".

20.06.2008 між ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" та відповідачем - 2 було укладено договір про будівництво 45 - квартирного житлового будинку № 032/ф (далі - договір про будівництво), відповідно до умов якого забудовник зобов'язується в строки та на умовах, визначених цим договором, за погодженим управителем замовленням та переліком збудувати, ввести в експлуатацію об'єкт будівництва відповідно до Технічної характеристики, яка є Додатком № 1 до даного Договору, та передати об'єкти інвестування у власність Довірителям Фонду фінансування будівництва виду А другого пускового комплексу житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області, відповідно до списку, наданого управителем, а управитель зобов'язується згідно із умовами цього Договору та відповідно до Правил ФФБ, затверджених рішенням Правління ВАТ "СКБ "Дністер" № 242 від 20.06.2008 здійснювати фінансування будівництва об'єктів за рахунок коштів, наданих йому на праві довірчої власності довірителями ФФБ.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (далі - позивач) виступило у якості довірителя ФФБ і уклало з ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" наступні договори про участь у Фонді фінансування будівництва: договір від 02.07.2008 № 1-Д; договір від 02.07.2008 № 2-Д; договір від 02.07.2008 № 3-Д; договір від 02.07.2008 № 4-Д; договір від 16.07.2008 № 5-Д; договір від 16.07.2008 № 6-Д; договір від 16.07.2008 № 7-Д; договір від 16.07.2008 № 8-Д; договір від 01.08.2008 № 9-Д; договір від 01.08.2008 № 10-Д; договір від 01.08.2008 № 11-Д; договір від 20.08.2008 № 12-Д; договір від 02.09.2008 № 13-Д; договір від 01.08.2008 № 14-Д; договір від 02.09.2008 № 15-Д; договір від 03.10.2008 № 16-Д; договір від 20.08.2008 № 17-Д.

Відповідно до вищеперелічених договорів позивач надав згоду на участь у Фонді фінансування будівництва, на підставі повного визнання Правил ФФБ виду "А" житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області, управителем якого є ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" та передачу грошових коштів управителю у довірче управління з метою отримання у власність об'єктів інвестування. Управитель, в свою чергу, за цими Договорам прийняв на себе зобов'язання здійснювати управління грошовими коштами та фінансувати спорудження об'єкта будівництва в межах залучення до ФФБ коштів, відповідно до вимог Правил ФФБ.

Позивач зазначає, що у відповідності до умов вищеперелічених договорів, перерахував на користь ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" повну вартість сімнадцяти квартир у вищевказаному житловому будинку, у зв'язку з чим ВАТ "СКБ "Дністер", на підставі п. 2.3 - 2.4 договорів, видав позивачеві свідоцтва про участь у ФФБ, в яких у графіку внесення довірителем коштів до ФФБ вказано про оплату всіх квадратних метрів відповідної квартири.

На виконання приписів статей 9, 10 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", в редакції Закону України від 15.12.2005 р. № 3201-IV, розділу 6 договору про будівництво та п. 4.10 - 4.12 Правил ФФБ між забудовником та управителем ФФБ - ВАТ "СКБ "Дністер" були укладені:

- договір іпотеки від 26.06.2008 р. р/н 2790 між ВАТ "СКБ "Дністер" (далі -іпотекодержатель) та ТОВ "Інформ-Центр" (далі - іпотекодавець) майнових прав іпотекодавця на об'єкт будівництва - 45-ти квартирний житловий будинок по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області;

- договір страхування будівельно-монтажних робіт із ЗАТ СК "Ренесанс" від 26.06.2008 № 01033.24-01.00;

- договір про уступку майнових прав на нерухомість з відкладальною умовою від 20.06.2008;

- договір доручення з відкладальною умовою від 20.06.2008.

Крім того, у Державний реєстр іпотек було внесено запис від 26.06.2008 реєстраційний номер обтяження 7466829 про обтяження об'єкта обтяження: майнових прав на об'єкт будівництва чотирьохповерхового, 45-ти квартирного житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Чапаєва-Петефі, на підставі договору іпотеки від 26.08.2008 р. р/н 2790.

Також позивач зазначає, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис від 26.08.2008 № 7466755 про заборону відчуження майнових прав на об'єкт будівництва чотирьохповерхового, 45-ти квартирного житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Чапаєва - Петефі, на підставі Договору іпотеки від 26.08.2008 р. р/н 2790.

Як зазначає позивач, оскільки 13.03.2010 правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 128 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер", якою була ініційована процедура ліквідації банку, позивач звернувся до суду з позовом про заміну управителя ФФБ.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.05.2012 у справі № 5015/3751/12, яке не оскаржувалося і набрало законної сили, управителя фонду фінансування будівництва виду А другого пускового комплексу житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області було змінено з Відкритого акціонерного товариства "Селянський комерційний банк "Дністер" на Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" (далі - відповідач - 1).

Позивач також зазначає, що всі вищеописані факти щодо укладених договорів та інших правовідносин сторін були досліджені і встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 05.11.2012 у справі № 5015/3751/12.

Таким чином, як зазначає позивач, згідно ст. 23 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" до нового управителя - ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" перейшли усі права та обов'язки щодо довірителів цього ФФБ та забудовника.

Тобто з 20.11.2012 року (дати набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 05.11.2012 у справі № 5015/3751/12) відповідач - 1 став управителем фонду фінансування будівництва виду А другого пускового комплексу житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на ту обставину, що оскільки постановою Правління Національного банку України прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації АТ "КБ "Експобанк", відповідач - 1 не може виконувати функції управителя ФФБ, необхідні для завершення будівництва об'єкту і передачі об'єктів інвестування довірителям ФФБ.

Позивач також зазначає, що згідно Свідоцтв про участь у ФФБ, запланована дата введення Об'єкта будівництва в експлуатацію є III (третій) квартал 2009 року, проте відповідач - 1 не лише не забезпечив, а й не матиме змоги забезпечити введення в експлуатацію об'єктів інвестування у вищезазначені строки, оскільки факт його перебування у процедурі ліквідації унеможливлює належне фінансування спорудження будинку, а тому позивач має право відмовитися від участі у ФФБ шляхом розірвання договору про участь у ФФБ.

Крім того, позивач звертає увагу суду на ту обставину, що забудовник, при наявності ФФБ, який фактично не функціонує, не має можливості залучати кошти від інших довірителів інвесторів будівництва для продовження будівництва вищевказаного житлового будинку, що позбавляє позивача та інших потенційних довірителів фонду фінансування будівництва право отримати квартири відповідно до укладених договорів.

Враховуючи вищевикладене, позивач звертає увагу суду на те, що на даний момент наявність ФФБ при відповідачеві-1, який перебуває в процедурі ліквідації, призводить до неможливості виконання основної мети створення такого фонду - залучення коштів у будівництво від інвесторів та передачу об'єктів інвестування довірителям.

Відповідач-1 заперечуючи проти задоволення позовних вимог у своєму відзиві зазначає, що 27.05.2015 позивач звернувся до нього з листом № 459 від 21.05.2015, яким просив вжити заходи щодо передачі фонду фінансування будівництва в управління іншій банківській установі, в зв'язку з чим відповідач-1 звернувся 17.06.2015 до ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та ПАТ "Державний ощадний банк України" з пропозицією прийняти в управління Фонд фінансування будівництва.

Відповідач-2 зазначає, що як забудовник ФФБ вважає, що припинення ФФБ і задоволення позовних вимог позивача надасть змогу здійснювати фінансування добудови вищевказаного житлового будинку належним чином, за рахунок довірителя та забудовника, що наразі є неможливим, з огляду на існування ФФБ та ліквідацію відповідача-1.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 № 41 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 № 15 "Про початок процедури ліквідації АТ "КБ "Експобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації відповідача-1.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" управителем може бути фінансова установа, що отримала в установленому законодавством порядку дозвіл/ліцензію на здійснення визначеної цим Законом діяльності.

Згідно Свідоцтв про участь у ФФБ, копії яких наявні в матеріалах справи, запланована дата введення Об'єкта будівництва в експлуатацію є III (третій) квартал 2009 року.

Відповідно до п. 9.5 договорів про участь у Фонді фінансування будівництва, правовідносини сторін за цими договорами регулюються Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" від 19.06.2003 р. № 978-ІУ, Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами, а також Правилами ФФБ.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі - Закон) фінансування будівництва за рахунок коштів ФФБ виду А управитель здійснює за рахунок отриманих в управління коштів, за винятком оперативного резерву, в порядку, визначеному договором, у межах вартості будівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону управитель фонду несе відповідальність за дотримання вимог цього Закону, Правил фонду та договору управління майном; несе відповідальність за забезпечення інтересів установника управління, повноту і своєчасність виконання своїх зобов'язань перед ним.

Згідно із ч. 16 ст. 11 Закону управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ несе відповідальність за виконання своїх зобов'язань перед довірителями ФФБ у межах цього Закону та договору про участь у ФФБ.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов'язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев'яносто днів.

Правовідносини сторін за укладеними договорами, регулюються в тому числі Цивільним кодексом України.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи пояснення представників сторін та наявні в матеріалах справи докази, колегія приходить до висновку про те, що відповідач-1 не виконав, і не матиме змоги виконати у майбутньому свої зобов'язання, як управителя ФФБ за вищевказаними договорами, оскільки перебуває в ліквідаційній процедурі та у нього відкликано банківську ліцензію.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" в разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів.

Таким чином, позивач, як єдиний довіритель ФФБ має право відмовитися від участі у ФФБ шляхом розірвання договорів про участь у ФФБ у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем-1, як управителем ФФБ своїх зобов'язань, а тому позовна вимога про розірвання вищевказаних договорів про участь у Фонді фінансування будівництва є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, забудовник при наявності ФФБ, який фактично не функціонує не має можливості залучати кошти від інших інвесторів будівництва для добудови вищевказаного житлового будинку, що позбавляє позивача можливості отримати профінансовані ним квартири відповідно до укладених договорів.

Таким чином, наявність ФФБ при відповідачеві-1, який перебуває в процедурі ліквідації, призводить до неможливості досягнення основної мети створення такого фонду - залучення коштів у будівництво від інвесторів та передачу об'єктів інвестування довірителю.

Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак зобов'язання відповідача-1, а саме:

- згідно п. 3.1.4 договорів про участь у ФФБ з позивачем щодо фінансування спорудження Об'єкта будівництва в межах залучених до ФФБ коштів;

- згідно п. 4.6 Правил ФФБ щодо спрямування коштів довірителів, залучених до ФФБ, на фінансування Об'єкту будівництва;

- згідно п. 2.2. Правил ФФБ щодо досягнення мети створення ФФБ - отримання довірителями у власність об'єктів інвестування;

- згідно свідоцтва про участь у ФФБ щодо введення Об'єкта будівництва в експлуатацію у III (третьому) кварталі 2009 року або у інший розумний строк, залишилися невиконаними і не можуть бути виконані у майбутньому, з огляду на ліквідацію відповідача-1, протилежного відповідачем-1 суду не доведено.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Правил ФФБ вигодонабувачами від здійснення управління є довірителі.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" правила фонду мають передбачати обмеження права довірчої власності управителя ФФБ, встановлені установником управління майном у договорі управління майном, і містити зобов'язання управителя виконувати процедури щодо забезпечення передачі довірителю, який повністю проінвестував закріплений за ним об'єкт інвестування, майнових прав на цей об'єкт інвестування для подальшого отримання його у власність від забудовника.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 13 вищезазначеного Закону система функціонування ФФБ передбачає передачу управителем довірителям, які повністю проінвестували закріплені за ними об'єкти інвестування, майнових прав на ці об'єкти інвестування за договором про уступку майнових прав.

Таким чином, функціонування Фонду фінансування будівництва виду А житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області, управителем якого є відповідач-1, підлягає припиненню, а майнові права на об'єкти інвестування (сімнадцять квартир) підлягають передачі довірителю - позивачу, що не заперечується забудовником (відповідачем-2) у зв'язку з тим, що єдиним довірителем ФФБ є позивач.

26.06.2008 між ВАТ "СКБ "Дністер" та ТОВ "Інформ-Центр" був укладений Договір іпотеки, зареєстрований за номером 2790, відповідно до умов якого він забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з Договору № 032/ф про будівництво 45-ти квартирного житлового будинку (який є невід'ємною частиною даного Договору), укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем 20.06.2008.

Рішенням господарського суду Львівської області від 05.05.2012 у справі № 5015/3751/12, яке набрало законної сили, управителя фонду фінансування будівництва виду А другого пускового комплексу житлового будинку на 45 квартир по вул. Чапаєва-Петефі у м. Чоп Закарпатської області було змінено з ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" на ПАТ "Комерційний банк "Експобанк".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки із припиненням функціонування ФФБ, управителем якого є відповідач-1, припиняються всі функції відповідача-1 як управителя Фонду фінансування будівництва, відповідно, припиненню підлягають і всі похідні правовідносини, в тому числі іпотечні, у зв'язку із чим іпотека майнових прав за вищевказаним Договором іпотеки від 26.06.2008 підлягає припиненню.

Крім того, на підставі Договору іпотеки було накладено заборону відчуження майнових прав на об'єкт будівництва чотирьохповерхового, 45-ти квартирного житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Чапаєва - Петефі, що підтверджується записом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.08.2008 № 7466755, внесеного приватним нотаріусом Форкош М.М.

Позовні вимоги про виключення з Державного реєстру іпотек запису №7466829 про обтяження предмета іпотеки та скасування заборони відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про накладення заборони відчуження майнових прав на об'єкт будівництва чотирьохповерхового, 45-ти квартирного житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Чапаєва-Петефі, реєстраційний номер обтяження № 7466755 також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що позовна вимога про виключення з Державного реєстру іпотек запису № 7466829 про обтяження предмета іпотеки підлягає задоволенню, вимога ж про скасування заборони відчуження майнових прав на об'єкт будівництва є також пов'язаною з основною позовною вимогою про припинення зобов'язання вищезазначеного Фонду фінансування будівництва, у зв'язку з чим також підлягає задоволенню, однак шляхом виключення заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про накладення заборони відчуження майнових прав на об'єкт будівництва, реєстраційний номер обтяження № 7466755.

Згідно з п. 1 та п. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В силу положень ст. 4 вищевказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

До повноважень органу державної реєстрації прав належить: 1) проводити державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляти у їх реєстрації; 2) забезпечувати ведення Державного реєстру прав; 3) надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечувати облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони розглядались місцевим господарським судом під час розгляду справи та спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що спір виник внаслідок неправильних дій саме відповідача-1, оскільки відповідачем-1 не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення ним будь-яких дій з метою виконання своїх зобов'язань як управителя ФФБ в період з дати набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області від 05.11.2012 у справі № 5015/3751/12 до 22.01.2015 (дата Постанови Правління Національного банку України № 41 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"), що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як довірителя ФФБ, а тому судовий збір відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України покладається на відповідача-1.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, а отже підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Експобанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/29954/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/29954/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/29954/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх