ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р.Справа № 916/1419/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

(склад колегії суддів змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №692 від 06.09.2016р. та згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.09.2016р.)

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 07.09.2016р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

на рішення господарського суду Одеської області

від 22 липня 2016 року

по справі № 916/1419/14

за позовом: Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт

до відповідача: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

про стягнення 94631,19 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 07.09.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.07.2016р. по справі №916/1419/14 (головуючий суддя Волков Р.В., судді: Шаратов Ю.А., Зайцев Ю.О.) частково задоволено позовні вимоги Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України про стягнення 94631,19 грн., з відповідача на користь позивача стягнуто: 87814,51 грн. основного боргу та 1756,64 грн. витрат по сплаті судового збору з посиланням на те, що відповідачем не виконані належним чином зобовязання по оплаті послуг, які були виконані позивачем , при цьому, враховуючи висновок судової економічної експертизи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виконання робіт позивачем документально підтверджується в сумі 87814,51 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2016р. по справі №916/1419/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі мотивуючи це тим, що суд першої інстанції односторонньо та вибірково здійснив дослідження наявних доказів та не надав належної оцінки особливостям регулювання майнових відносин у сфері господарювання з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

02.09.2016р. від Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, листами №Б/о/22/01 від 20.06.2013р. та №21/06/А/01/12 від 26.06.2013р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось до Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" з пропозицією про надання спецавтотранспорту для забезпечення роботи обєктів, які знаходяться на балансі відповідача. Для зручності сторонами був обраний спрощений спосіб надання послуг за заявками керівників відповідних підрозділів відповідача та підтвердження прийняття виконання замовлень шляхом підписання актів виконаних робіт (наданих послуг).

Матеріали справи свідчать, що на виконання вказаних заявок, позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 94631,19 грн., що вбачається з виставлених позивачем рахунків та наявних в матеріалах справи Актів виконаних робіт (наданих послуг) (т. 1, арк. спр. 13,16,18,20,22,24,26,29,3235,38,41).

Проте, як стверджує позивач, відповідач свої зобовязання в частині оплати на надані послуги не виконав.

З метою позасудового врегулювання спору, 30.09.2013р. позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу № 25/163/933, в якій просив у семиденний строк перерахувати існуючу на той час заборгованість.

Однак, позивач зазначає, що вказана вимога залишились без задоволення, відповідач не сплатив за отримані послуги, у звязку з чим Державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 94631,19 грн. заборгованості, вказуючи на несплату виконання відповідачем отриманих автотранспортних послуг, наданих на підставі заявок та підписаних сторонами Актів виконаних робіт.

Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як свідчать матеріали справи, на підставі листів-заявок №Б/о/22/01 від 20.06.2013р. та №21/06/А/01/12 від 26.06.2013р. позивач надав відповідачу відповідні послуги, а відповідач прийняв їх, що підтверджується складеними та підписаними сторонами Актами виконаних робіт (наданих послуг), виставленими на оплату рахунками та податковими накладними. Листами - заявками відповідач гарантував оплату наданих рахунків, проте, зобовязання по оплаті послуг належним чином не виконав.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Апеляційний господарський суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено надання позивачем відповідачу відповідних послуг на підставі листів-заявок №Б/о/22/01 від 20.06.2013р. та №21/06/А/01/12 від 26.06.2013р., отже, враховуючи відсутність будь-яких доказів виконання відповідачем зобовязань в частині оплати за надані послуги, беручи до уваги висновок судової економічної експертизи № 6077/6078 від 28.04.2016р., яким встановлена документально підтверджена сума боргу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 87814,51 грн.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник зазначає, що між сторонами склалися відносини, що мають ознаки договору перевезення вантажу, у звязку з чим, на думку відповідача, акти виконаних робіт не є належним підтвердженням обсягу наданих автотранспортних послуг, оскільки до первинної документації у даному випадку належить товарно-транспортна накладна.

Колегія суддів вважає, що вказані твердження скаржника є необґрунтованими, так як листами-заявками відповідач просив позивача надати послуги, при цьому, гарантуючи оплату на підставі виставлених рахунків. Надання відповідних послуг підтверджується актами виконаних робіт, які підписані відповідачем без зауважень.

За таких обставин, судова колегія зазначає, що між сторонами укладено господарський договір у спрощений спосіб, який має ознаки договору про надання послуг.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2016р. по справі №916/1419/14 без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2016р. по справі №916/1419/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 12.09.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.