КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа№ 910/7746/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Руденко М.А.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Савицький О.С. - довіреність № 09-32/10 від 12.01.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2016

у справі № 910/7746/16 (головуючий суддя Усатенко І.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна техніка - СНД"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про розірвання договору та стягнення 52 917,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 у справі №910/7746/16 позов задоволено повністю, розірвано договір банківського рахунка від 13.02.2012 № 7, укладений між ТОВ "Дорожньо-будівельна техніка - СНД" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Зобов'язано ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" перерахувати належні ТОВ "Виробниче підприємство "Дорожньо-будівельна техніка - СНД" грошові кошти у розмірі 52 917 грн. 74 коп. (залишок грошових коштів на рахунку в Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") на банківський рахунок № 3158 у філії АТ "Укрексімбанк" м. Кривий ріг, МФО 305589.

Не погодившись із вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки судом не взято до уваги те, що подана позивачем заява про закриття поточних рахунків не відповідає вимогам п.20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 05.09.2016.

13.07.2016 позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що заява позивача про припинення банківських послуг відповідає Інструкції, відсутність дати не є підставою для відмови у поверненні коштів, бездіяльність відповідача у проведенні завершальних операцій по закриттю рахунків позивача і поверненню коштів є порушенням прав позивача.

05.09.2016 позивача повноважних представників в судове засідання не направив, не повідомивши про причини.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представників позивача.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

13.02.2012 між відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Криворізького безбалансового відділення філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ", як банком, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна техніка - СНД", як клієнтом, був укладений договір банківського рахунка № 7 (далі - договір), за умовами якого банк зобов'язався на підстав заяви встановленої форми від клієнта відкрити йому поточні (-ий) рахунки (-ок) в національній та/або іноземній валюті (-тах) та здійснювати їх розрахунково-касове обслуговування відповідно до наданої банку ліцензії, тарифів, законодавства України, а також умов функціонування кореспондентських рахунків банку.

Відповідно до пунктів 1.2 - п.1.4 договору сторони домовились, що у випадку відкриття поточного рахунка, операції за яким можуть здійснюватись з використанням платіжного засобу у вигляді пластикової картки, Банк надає Клієнту у користування картку та здійснює обслуговування такого поточного рахунка за платіжною схемою (дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною) передбаченою у заяві про відкриття такого рахунка. Дія цього договору рівною мірою поширюється на всі поточні рахунки, відкриті клієнтом у банку. Типові умови відкриття та обслуговування поточного рахунка, а також права та обов'язки сторін встановлюються Загальними умовами надання банківських послуг юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, затвердженим рішенням Правління банку від 25.03.2011 № 106/1 та Порядком здійснення розрахунків за допомогою платіжних карток міжнародних платіжних систем та правил користування картками, затвердженим рішенням правління банку від 01.02.2011 № 42.

Укладений сторонами договір передбачає можливість дистанційного обслуговування клієнта банком з вжиттям необхідних заходів безпеки (розділ 4, 5, 6 договору).

У розділі 7 договору сторони погодили, що зазначений договір укладається ними на невизначений строк та вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Договір не може бути припинений за ініціативою клієнта у випадку наявності у нього невиконаних зобов'язань перед банком.

Відповідно до розділу 10 договору - договір становить правочин, зміст якого викладений в декількох документах, включаючи заяву про відкриття рахунка, цей договір та загальні умови, які публікуються на загальній інтернет-сторінці банку. Договір регулюється та тлумачиться відповідно до матеріального права України.

15.02.2012 сторонами укладений договір про внесення змін №1 до Договору до банківського рахунку №7 яким визначений розмір процентів, які банк нараховує клієнту на залишки грошових коштів на поточному рахунку клієнта №667/980 в залежності від суми залишку грошових коштів на рахунку на кінець дня з 15.02.2012 по 28.02.2012.

28.09.2012 сторонами укладений договір про внесення змін №2 до Договору до банківського рахунку №7 яким визначений розмір процентів, які банк нараховує клієнту на залишки грошових коштів на поточному рахунку клієнта №667/980 в залежності від суми залишку грошових коштів на рахунку на кінець дня з 28.09.2012 по 30.10.2012.

Згідно з довідкою Криворізького безбалансового відділення філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ" від 25.04.2012 № 04-546 банком відкрито Товариству з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна техніка - СНД" наступні рахунки: № 667/980 в національній валюті, № 667/643 в російських рублях та № 667/643 розподільчий рахунок в російських рублях, реквізити банку: філія "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ", код банку 305437, ідентифікаційний код 09305439.

У 2013 році відповідач повідомив позивача про те, що з 11.03.2013 Криворізького безбалансове відділення філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ" буде реорганізоване у Криворізьке відділення ПАТ "Промінвестбанк" (ідентифікаційний код 00039002) й обслуговування клієнтів юридичних та фізичних осіб після реорганізації відділення буде здійснюватися без змін.

Також, відповідачем було повідомлено позивача про те, що внаслідок вдосконалення організаційної структури банку та відповідно до п.п. 19.-19.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція № 492), з 11.0.2013 банківські реквізити рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна техніка - СНД" буде змінено, а саме: банк - ПАТ "Промінвестбанк", код банку 300012, номери рахунків: 667 в валюті (980) буде змінено на 9166 в валюті (980), 667 в валюті (643) буде змінено на 9165 в валюті (643), 667 в валюті (980) буде змінено на 7894 в валюті (980).

Згідно банківської виписки від 21.03.2016 на рахунку позивача №9166, відкритому в ПАТ "Промінвестбанк" у національній валюті залишок коштів становив 52 919,74 грн.

18.03.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення банківських послуг та закриття банківського рахунку, у якій просив відповідача закрити рахунки №№ 9166 в валюті (980), 9165 в валюті (643) та 894 в валюті (980) та вважати договір банківського рахунку від 13.02.2012 № 7 припиненим у день отримання банком цієї заяви, а залишок коштів на рахунках невідкладно перерахувати на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна техніка - СНД" № 3158 у філії АТ "Укрексімбанк" в м. Кривий ріг, МФО 305589. При цьому, позивач посилався на ст. 1075 Цивільного кодексу України, п. 20 Інструкції № 492, п. 14 Загальних умов надання банківських послуг юридичним та фізичним особам - підприємцям, затверджених рішенням Правління банку від 13.07.2015 № 223, п. 7.2 договору сторін.

Вказана заява отримана уповноваженою особою відповідача (начальником Криворізького відділення) 18.03.2016, що підтверджується відповідною відміткою на заяві.

Окрім цього, 21.03.2016 позивач надав відповідачеві платіжне доручення №359 від 21.03.2016 на суму 52917,74 грн. для перерахування коштів з поточного рахунку позивача №9166 на рахунок позивача № 3158 у філії АТ "Укрексімбанк", МФО 305589 із призначенням платежу: "Перерахування грошових коштів на інший поточний рахунок товариства у зв'язку з закриттям рахунку в ПАТ "Промінвестбанк" на підставі заяви від 18.03.2016".

30.03.2016 позивач електронною поштою направив відповідачеві лист від 30.03.2016, у якому просив повідомити причини несплати платіжного доручення № 359 від 21.03.2016.

У відповідь на вказаний лист відповідач електронною поштою повідомив, що розуміє занепокоєність клієнта, підтверджує свої зобов'язання перед ним щодо перерахування коштів згідно з платіжним дорученням від 21.03.2016 № 359 і вживає вичерпні заходи для його виконання у найкоротші строки.

Оскільки відповідач не виконав вимоги позивача щодо закриття рахунку позивач звернувся до суду із позовом про розірвання договору банківського рахунка від 13.02.2012 № 7 та зобов'язання відповідача перерахувати на визначений позивачем рахунок в іншій банківській установі залишок коштів на рахунку, який обслуговувався відповідачем згідно зі спірним договором.

Також судом першої інстанції встановлено, що станом на час слухання справи залишок коштів на рахунку позивача, відкритому згідно з договором від 13.02.2012 № 7 та не закритому станом на червень 2016 року становив 52919,74 грн. (виписка від 02.06.2016 ), а відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на закриття описаних вище поточних рахунків позивача, кошти у сумі 52917,74 грн. за платіжними дорученнями від 21.03.2016 № 359 на інший банківський рахунок позивача, вказаний ним, не спрямував, платіжне доручення не виконав.

Розглядаючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх доведеність, обґрунтованість, а тому задовольнив позов у повному обсязі.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі договору банківського рахунка від 13.02.2012 № 7.

Так, за приписами частин 1, 2 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з частиною 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 30.1 статті 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з п. 7.1.2 ч. 7.1 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що цей договір може бути розірвано або припинено в інший спосіб, зокрема, за ініціативою однієї із сторін, у випадках та порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Банк закриває поточний рахунок, зокрема, на підставі заяви клієнта або у разі припинення дії договору банківського рахунка (п. 14.1 Загальних умов відкриття та обслуговування поточного рахунка, додаток 1 до Загальних умов, розміщених за адресою: http://www.pib.com.ua/userfiles/obschie_ usloviya_obsluzhivaniya_deystvuyuschie_do_18_06_2014.pdf).

При цьому, зазначені положення ч. 1 ст. 1075 ЦК України носять імперативний характер та встановлюють виключення із загального правила про те, що розірвання господарського договору в односторонньому порядку не допускається.

Отже, право клієнта на припинення договору банківського рахунку в односторонньому порядку є безумовним та не потребує наявності певних обставин (таких як порушення умов договору іншою стороною тощо) для можливості його здійснення.

Крім того, наслідками розірвання договору банківського рахунку є, по-перше, закриття банківського рахунку, відкритого на виконання такого договору, та, по-друге, повернення клієнтові, зокрема, шляхом перерахування на інший його рахунок, залишку його грошових коштів, що зберігались на банківському рахунку, відкритому на підставі договору, який припиняється.

Відповідно до п. 20.1 Інструкції № 492 поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта.

Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку (п. 20.6 Інструкції № 492).

Згідно з п. 14.9 Загальних умов відкриття та обслуговування поточного рахунка у разі закриття поточного рахунка на підставі заяви клієнта та за наявності коштів на поточному рахунку банк здійснює завершальні операції за поточним рахунком. Датою закриття поточного рахунка вважається наступний день після проведення останньої операції за поточним рахунком. У день закриття поточного рахунка за заявою клієнта банк видає останньому довідку про закриття поточного рахунка.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач повідомив відповідача про розірвання договору, подавши відповідну письмову заяву 18.03.2016, дата отримання заяви банком 18.03.2016, проте відповідач, визначених законодавством дій, пов'язаних із закриттям банківського рахунку та поверненням позивачу залишку грошових коштів, не вчинив.

Згідно з п. 20.5 Інструкції № 492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки (за наявності) юридичної особи.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заява позивача про закриття поточного рахунка відповідає вимогам чинного законодавства, містить усі передбачені п. 20.5 Інструкції № 492 обов'язкові реквізити та підписана належною особою - керівником позивача Шараповим Д.А. Відтак, підстави для її відхилення відповідачем були відсутні.

Відсутність на заяві дати її складання не є підставою для відмови у задоволенні вимоги про закриття рахунку юридичної особи, оскільки Інструкція № 492 не встановляє таких негативних наслідків для клієнта. А крім того, у поданій заяві позивач просив вважати договір припиненим з дати отримання його заяви. Вказану заяву банком було одержано 18.03.2016, а тому, у даному випадку, 18.03.2016 доцільно вважати реквізитом заяви, про який йдеться у п. 20.5 Інструкції № 492. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час, банк отримав заяву клієнта і був зобов'язаний виконати її.

Отже, вказаним невиконанням заяви було порушене майнове право позивача на вільне володіння та розпорядження належним останньому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти, у т.ч., враховуючи положення пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", які існують у формі записів на поточному рахунку позивача, відкритому в Банку.

Відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Положеннями п. 20.6 постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" передбачено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви.

Статтями 1067, 1072 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

При цьому статтями 1089, 1090 (ч.3), 1091 (ч.1), 1092 (ч.1) ЦК України встановлено, що за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Платіжне доручення платника приймається банком до виконання за умови, що сума платіжного доручення не перевищує суми грошових коштів на рахунку платника, якщо інше не встановлено договором між платником і банком. Банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Згідно з п. 1.30 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 1.21 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах (п. 1.22 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав відповідачу платіжне доручення № 359 від 21.03.2016 по системі iBank2UA 21.03.2016 о 17:00, а тому воно повинно було були виконане не пізніше 22.03.2016. Однак, відповідач повернув платіжне доручення без виконання лише 17.05.2016 року

Крім того, 17.05.2016 позивач надав відповідачеві нове платіжне доручення № 360 на суму 52917,74 грн. з такими ж платіжними реквізитами і призначенням платежу як і платіжне доручення від 21.03.2016 № 359.

19.05.2016 позивач направив відповідачу електронне повідомлення для отримання пояснень щодо причин невиконання платіжного доручення від 17.05.2016 № 359. Відповідачем було надано відповідь, аналогічного змісту з попередньою відповіддю та підтвердив свої зобов'язання щодо виконання зазначеного платіжного доручення.

Проте, відповідач не надав документів, які б підтвердили наявність обставин, що перешкоджають припиненню спірного договору та закриттю рахунку позивача, як то невідповідність розрахункового документу вимогам законодавства України та договору, відсутність грошових коштів на рахунку позивача або наявність у позивача заборгованості перед відповідачем з оплати комісійної винагороди за надання банківських послуг тощо, суду не надав.

Таким чином, підстави для невиконання ним доручень позивача щодо спрямування залишку грошових коштів на інший його рахунок були відсутні.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо розірвання договору банківського рахунка №7 від 13.02.2012, а також щодо зобов'язання відповідача перерахувати на визначений позивачем рахунок в іншому банку залишок грошових коштів на рахунку в розмірі 52 917,74 грн., є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2016 у справі № 910/7746/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2016 у справі № 910/7746/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7746/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

М.А. Руденко