ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 911/2311/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства Антонов, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-

російське підприємство Бугаз, Автономна Республіка Крим, м. Судак

про стягнення 33677,93 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №35/91-д від 06.07.2016 р.);

від відповідача: не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство Антонов (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-російське підприємство Бугаз (далі відповідач) про стягнення 33677,93 грн., з яких 20516,00 грн. заборгованості, 999,94 грн. 3% річних та 12161,99 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у повному обсязі не виконав зобовязання за договором №7 від 21.05.2013 р. та не повернув позивачу невикористану суму авансу, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 20516,00 грн. У звязку з наявністю зазначеної заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 999,94 грн. 3% річних та 12161,99 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача в судових засіданнях 09.08.2016 р. та 06.09.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судові засідання 09.08.2016 р. та 06.09.2016 р. не зявився, про час і місце судових засідань судом було повідомлено відповідача про розгляд справи у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд справи на сторінці суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інртернет.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

21.05.2013 р. між товариством обмеженою відповідальністю Спільне українсько-російське підприємство Бугаз (виконавець) та державним підприємством Антонов (замовник) укладено договір № 7 (далі договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання з забезпечення льотних випробувань системи раннього попередження наближення землі СРППЗ-2000 літака Ан-70 № 01-02 відповідно до програми № 70.700.002.ПМ-12 (п. 1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору вартість послуг, які надаються виконавцем по цьому договору у відповідності до протоколу погодження про договірну ціну на надання послуг (додаток №1) складає: 39550,00 грн. в т.ч. ПДВ 6591,69 грн.

Згідно з п. 3.3. договору оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування 100% передоплати на р/р виконавця не пізніше, ніж за 2 доби до прибуття ВС.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що послуги виконуються протягом 45 днів після отримання суми на р/р виконавця.

Виконані послуги оформляються шляхом підписання акта здачі-прийому виконаних робіт. Виконавець протягом 15 днів з дати надання послуг направляє на адресу замовника 2 прим. акта здачі-прийому виконаних робіт. Замовник протягом 10 днів від дати отримання акта здачі-прийому виконаних робіт направляє виконавцю 1 прим. підписаного акта здачі-прийому виконаних робіт (п.3.5. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору сторони несуть взаємну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного договору.

Згідно з п. 5.1. договору цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання зобовязань сторонами, але не пізніше 31.12.2014 р.

Відповідно до протоколу погодження договірної ціни за надання послуг за договором № 7 від 21.05.2013 р. сторони погодили ціну договору у сумі 39550,12 грн.

На виконання умов договору позивачем був здійснений платіж на рахунок товариства обмеженою відповідальністю Спільне українсько-російське підприємство Бугаз у сумі 39550,12 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1104 від 04.06.2013 р.

13.08.2014 р. на виконання умов договору сторонами був складений акт здачі-прийому виконаних робіт, відповідно до якого вартість послуг за договором складала - 39550,00 грн., а вартість фактично виконаних послуг згідно п. 3.2. договору становить 19034,12 грн., а сума авансу - 39550,12 грн. Також, у вказаному акті зазначено, що у звязку з неприбуттям літака Ан-70 в ЗИП «Роман-Кош» з технічних причин і відповідно неповним обємом наданих послуг, необхідно виконати повернення невикористаної суми авансу в розмірі 20516,00 грн.

Судом встановлено, що сторонами підписаний акт звірки розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2014 р. становить 20516,00 грн.

Відповідачем на адресу позивача надіслано лист № 65 від 29.12.2014 р., копія якого міститься в матеріалах справи, в якому відповідач визнав заборгованість перед позивачем у сумі 20516,00 грн., проте зазначив, що станом на 26.12.2014 р. діє постанова НБУ № 260 від 06.05.2014 р., яка забороняє встановлювати кореспондентські відносини з банками України та/або іноземними банками, іншими кредитними або фінансовими установами, які розташовані чи розповсюджують свою діяльність на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, у звязку з чим відповідач на даний момент позбавлений можливості повернути невикористані кошти у сумі 20516,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Оскільки позивачем сплачено передоплату на суму договору в повному обсязі, тоді як відповідачем послуги надані лише на суму 19034,12 грн., при цьому строк дії договору закінчився 31.12.2014 р., що унеможливлює виконання відповідачем обовязку в натурі, то кошти у сумі 20516,00 грн. на даний час знаходяться у відповідача без достатніх правових підстав.

Враховуючи те, що кошти у сумі 20516,00 грн., які на даний час знаходяться у відповідача без правових підстав, відповідач позивачу на час прийняття рішення кошти не повернув, розмір вказаної заборгованості підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи, а також те, що відповідно до акта здачі-прийому виконаних робіт від 13.08.2014 р. до договору №7 від 21.05.2013 р., акта звірки розрахунків від 31.10.2014 р. та листа № 65 від 29.12.2014 р. відповідач визнав наявну заборгованість перед позивачем та зобовязався повернути невикористаний аванс, то вимога позивача про стягнення з відповідача 20516,00 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача 999,94 грн. 3% річних, нарахованих з 20.08.2014 р. по 04.04.2016 р. та 12161,99 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.09.2014 р. по 29.03.2016 р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» обовязок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилась від прийняття зобовязання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобовязання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або за визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з інших підстав.

Таким чином, оскільки позивач просить повернути сплачену суму авансу, яка на даний час знаходиться у відповідача без достатніх правових підстав, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 999,94 грн. 3% річних та 12161,99 грн. інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-російське підприємство Бугаз (98000, Автономна Республіка Крим, м. Судак, вул. Гагаріна, буд. 46, код 30229918) на користь державного підприємства Антонов (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1, код 14307529) 20516,00 грн. (двадцять тисяч пятсот шістнадцять грн. 00 коп.) заборгованості та 839,45 грн. (вісімсот тридцять девять грн. 45 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 16.09.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева