ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2016 р. Справа № 911/2554/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Київ в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування», смт.Донець, Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «ХАС», м.Миронівка

про стягнення 2222,38 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1

Відповідача не зявився

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «ХАС» про стягнення 2222,38 грн.

Провадження у справі № 911/2554/16 порушено ухвалою суду від 09.08.2016року та призначено справу до розгляду на 23.08.2016 року.

В судовому засіданні 23.08.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача в судове засідання 23.08.2016 року не зявився, вимоги суду не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України: в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у пзові обставин та підтверджується матеріалами справи, між ПАТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» (позивач) та ТОВ Фірма «ХАС», як оператора спільної діяльності за Договором про спільну діяльність № 60 від 04.02.2004 року, було укладено Договір № 43 від 11.05.2016 року про надання послуг по зберіганню вуглеводневої сировини (далі Договір).

Відповідно до умов Договору позивач, як Виконавець за Договором, надає відповідачу, як Замовнику за Договором, послуги по зберіганню вуглеводневої сировини (стабільного газового конденсату і нафти) в технологічних ємностях та комунікаціях філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», що належить Замовнику - видобута, зібрана та підготовлена на виконання умов Договору надання послуг №СД60-06/11 від 01.06.2011 року (далі за текстом - Сировина), а відповідач зобовязується прийняти послуги та оплатити вартість наданих послуг Виконавця (позивача) згідно з п. 4.1.Договору.

На виконання умов Договору Виконавець надав послуги по зберіганню вуглеводневої сировини, що підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг, які підписані повноважними представниками сторін за період з травня 2016 року по червень 2016 року: №05/16 за травень 2016 року від 31.05.2016 року, №06/16 за червень 2016 року від 30.06.2016 року.

Відповідно до п. 5.3 Договору замовник зобовязується щомісячно до 15-го числа поточного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури наданої Виконавцем в розмірі 100 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередні місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Замовник до 15-го числа місяця наступного за звітним на підставі Акту наданих послуг підписаних Виконавцем та рахунку-фактури наданого Виконавцем по факсу Замовнику з урахуванням перерахованої попередньої оплати.

Однак, відповідач зобовязання з оплати послуг своєчасно та в повному обсязі не виконав, часткові сплати здійснював з простроченнями та не в повному обсязі. У звязку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість за травень 2016 року в сумі 1526,44 грн. та за червень 2016 року в сумі 584,01 грн., що всього складає 2110,45 грн.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідаб^дст закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.3 Договору за порушення строків оплати Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

У звязку з простроченням позивачем виконання грошових зобовязань з оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 101,53 грн., 10,44 грн. 3% річних.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована в розмірі подвійної облікової ставки НБУ по кожному періоду прострочення з врахуванням переплат та часткових сплат. 3% річних нараховані по кожному періоду прострочення з врахуванням переплат та часткових сплат.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2110,45 грн. заборгованості, 101,53 грн., 10,44 грн. 3% річних правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вим оги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «ХАС» (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Леніна, 48, код 21237338) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Київ в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (64250, Харківська обл., Балаклійський р-н, смт. Донець, вул. Стадіонна, 9, код 00153146) 2110,45 грн. заборгованості, 101,53 грн., 10,44 грн. 3% річних та 1378 грн. витрат по сплаті с удового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 09.09.2016 р.