Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"16" вересня 2016 р. Справа № 927/839/16

Позивач: ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14000

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник",

, вул. Щорса, 59-а, м. Чернігів, 14011

Предмет спору: про стягнення 6062,40 грн.

Суддя Белов С.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Дрогтяр І.І. довіреність № б/н від 15.06.2016 представник ПАТ "БК

"Домобудівник"

ОСОБА_1 подав позов до Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" про стягнення 6062,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (за період часу з 10.06.2016 року по 10.09.2016 року включно) та зобов'язання включити заявлену суму заборгованості до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Позивачем надано власне письмове підтвердження того, що в провадженні суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, не має справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

В судовому засіданні 16 вересня 2016 року позивач заявив усне клопотання про зменшення суми позовних вимог на 202,08 грн. та просить стягнути 5860,32 грн. заборгованості. Представник відповідача погодився із зменшеною сумою позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, перейшовши до розгляду справи по суті, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив наступне.

Клопотання про залучення документів до матеріалів справи, підлягає задоволенню, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05 листопада 2013 року порушено провадження у справі № 927/1361/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Будівельної Компанії "Домобудівник".

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов'язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника.

ОСОБА_1 працював в Публічному акціонерному товариству "Будівельна компанія "Домобудівник" на посаді виконроба з 1979 року, 13.02.2014 року був звільнений з роботи за власним бажанням, про що свідчить копія трудової книжки, в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 08 квітня 2014 року по справі №927/359/14 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" на користь ОСОБА_1 1101,63 грн. заробітної плати, 2829,12 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 09 липня 2014 року по справі № 927/980/14 присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" на користь ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 року по 01.07.2014 року включно у розмірі 5759,28 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року по справі № 927/1405/14 присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" на користь ОСОБА_1 за період з 02.07.2014 року по 05.09.2014 року включно у розмірі 4647,84 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 6062,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2016 року по 10.09.2016 року включно.

Відповідно до ст. 117 Кодексу Законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу Законів про працю України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом встановлено, що заробітна плата позивачу виплачена не була.

При вирішенні спору в цій частині та визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до стягнення з відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Заходи, встановлені ст. 117 Кодексу Законів про працю України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Підставою для застосування такої відповідальності судом є не лише сам факт порушення строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 Кодексу Законів про працю України, а й вина власника щодо працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У постанові Верховного суду України від 04 лютого 2015 року у справі № 927/741/13, зазначено, що аналіз норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі №6-144цс13.

У відповідності до довідки Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" від 24.03.2014 року № 50, середньоденна заробітна плата позивача становить 101,04 грн. при 8 годинному робочому дні.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2016 року по 08.09.2016 року включно (за 58 робочих днів) у розмірі 5860,32 грн. Розрахунок: 58 (кількість робочих днів) х 101,04 грн. (середньоденна заробітна плата) = 5860,32 грн.

Крім того, в позовній заяві позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник" включити заявлену суму заборгованості до першої черги реєстру вимог кредиторів. Однак, питання внесення до реєстру кредиторських вимог розглядається у межах справи про банкрутство, а не в порядку позовного провадження. Враховуючи викладене, спір в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" щодо включення заявленої суми заборгованості до першої черги реєстру вимог кредиторів підлягає припиненню на підставі п.1ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи викладене, судовий збір за майновий спір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 117 Кодексу Законів про працю України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 80, 82-85 ГПК України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса, 59-а, м. Чернігів, 14011, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 5860,32 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

3. В решті позову провадження припинити.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса 59-а, м. Чернігів, 14011, ) судовий збір на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ м. Чернігова, Державний бюджет, рахунок: 3002, , Банк: ГУДКУ у Чернігівській обл., МФО: 853592, код бюджетної класифікації 22030001) у розмірі 1378,00 грн.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Белов С.В.