ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Справа № 915/928/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, дов. від 06.06.2016 р. № 2521-К-О,

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК,

49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпро,

до товариства з обмеженою відповідальністю Рико-Николаев,

54055, вул. 1-а Слобідська, 8А, м. Миколаїв,

про стягнення основного боргу в сумі 112288 грн. 58 коп. за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі - Банк) звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Рико-Николаев про стягнення з останнього заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 112288 грн. 58 коп. (основного боргу), з посиланням на не виконання відповідачем зобовязань, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою товариства від 14.07.2014 р. про відкриття поточного рахунку складають договір банківського обслуговування від 14.07.2014 р., а саме, зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

У судове засідання представник ТОВ Рико-Николаев не прибув, але суд виходить з того, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи про що свідчить те, що поштове відправлення з ухвалою суду від 26.08.2016 р., направлене на адресу, за якою ТОВ Рико-Николаев зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернено до суду у звязку із закінченням терміну зберігання. Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши думку представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Чинним законодавством України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст.207 ЦК України, ч. 1 ст. 181 ГК України).

Укладення договору в спрощений спосіб між Банком і ТОВ Рико-Николаев підтверджується заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та відкриття рахунку від 14.07.2014 р. Згідно цієї заяви ТОВ Рико-Николаев приєднується та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку www.pb.ua, котрі разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Умовами, які діяли в редакції станом на момент підписання договору, і які є невідємною частиною укладеного між сторонами договору від 14.07.2014 р., передбачено таке.

Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобовязується здійснювати овердрафтове обслуговування позичальника, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника, зазначеному у заявці, відкритому у Банку (далі поточному рахунку), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 3.2.4.1.3 цього договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пп. 3.2.4.1.1 Умов).

Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди в обумовлені цим Договором терміни (3.2.4.1.2. Умов).

Ліміт, стосовно цього договору, є сумою грошових коштів, у межах якої Банк зобовязується здійснювати сплату розрахункових документів позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно із затвердженою внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, балансу підприємства і звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії, на підставі непогашеної(их) відкритої(их) вантажно-митної (их) декларації(ій), очищеної(их) від передплати, з урахуванням якості роботи Позичальника по експорту, та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів НБУ.

У період дії цього договору перерахунок ліміту по цьому договору здійснюється Банком не менше одного разу на місяць у строк не пізніше 10 числа кожного місяця, а також у випадку настання умов викладених в п. 3.2.4.2.3.4 цього договору. Зміна ліміту по цьому договору проводиться без підписання договорів про внесення змін до цього договору (якщо інше не буде погоджено сторонами), про що Банк направляє позичальнику повідомлення банка із зазначенням розміру та дати зменшення або збільшення ліміту по цьому договору.

Овердрафтове кредитування позичальника здійснюється Банком у межах ліміту і строку, встановлених згідно з п.п. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 цього договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 цього договору. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку позичальника зафіксоване нульове дебетове сальдо (пп. 3.2.4.1.5 Умов).

Сторонами погоджено період безперервного користування кредитом не більш 30 днів (пп. А.4 Умов).

Позичальник зобовязується здійснювати погашення кредиту, отриманого у межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.4.1.5 цього договору (пп. 3.2.4.2.2.3 Умов).

При порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених умовами цього договору, Банк, на свій розсуд, має право змінити умови цього договору зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобовязань за договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення банка. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобовязаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили у зазначену у повідомленні банка дату. У цю дату позичальник зобовязується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобовязання за цим договором (пп. 3.2.4.2.3.4 Умов).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

У відповідності до чинного законодавства України банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (ст.339 ГК України).

Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (ч.1 ст.341 ГК України), а кредитні операції полягають у розміщені банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (ст.345 ГК України).

Для здійснення розрахунків субєкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (ч.2 ст.341 ГК України).

За договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України). Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

На виконання умов укладеного сторонами договору Банком встановлено для підприємця ТОВ Рико-Николаев кредитний ліміт у розмірі 143000 грн., починаючи з 24.11.2014 р., а з 19.12.2014 р. 0,00 грн., що випливає з довідки Банку від 16.08.2016 р. № 08.7.0.0.0/57.

Із витягу з особового рахунку ТОВ Рико-Николаев та доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості випливає, що Банком надано відповідачу в період з 24 листопада по 19 грудня 2014 року кредитні кошти в загальній сумі 112288 грн. 58 коп., але ТОВ Рико-Николаев не повернуло цих коштів, а тому зазначена сума кредитних коштів з 25.12.2014 р. і на даний час обліковується Банком як прострочена заборгованість.

У звязку з невиконанням відповідачем умов договору, Банк звернувся до ТОВ Рико-Николаев з претензією від 25.07.2016 р. № 30.1.0.0/2-41124NKVKS050 щодо наявності простроченої заборгованості за кредитом та вимогою про погашення цієї заборгованості в сумі 112288 грн. 58 коп. Направлення претензії підтверджується копією фіскального чеку відповідного поштового відділення від 05.08.2016 р. та списком згрупованих поштових відправлень з відповідною відміткою поштового відділення.

За твердженням Банку претензія ТОВ Рико-Николаев залишена без реагування та виконання.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ураховуючи викладене, суд визнає доведеним, що відповідач не повернув отриманих у Банку кредитних коштів у сумі 112288 грн. 58 коп., і це є порушенням як умов укладеного сторонами кредитного договору так і чинного законодавства України.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ТОВ Рико-Николаев основного боргу в сумі 112288 грн. 58 коп. належить задовольнити повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати Банку на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 16.08.2016 р. № BO906В14SU у сумі 1684 грн. 33 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ Рико-Николаев.

У судовому засіданні 14.09.2016 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПРИВАТБАНК задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Рико-Николаев, 54055, вул. 1-а Слобідська, 8А, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 35639404, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 14360570, грошові кошти у сумі 112288 (сто дванадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 58 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1684 (одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 15.09.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.