ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 вересня 2016 року Справа № 41/207
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Могил С.К. (доповідач), Кривда Д.С., Борденюк Є.М.,
перевіривши касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 14.03.2016 за скаргою Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 41/207 господарського суду міста Києва
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Золотий мандарин ОЙЛ"
доАкціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"
треті особи:1. товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ресурси", 2. дочірнє підприємство "Стальінвест" товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут",
провиконання зобов'язання в натурі,

В С Т А Н О В И В :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено вимоги до форми та змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Не надавши доказів оплати судового збору, скаржник звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на відсутність коштів, що можуть бути використані для оплати останнього, оскільки Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове - касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Однак, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу, в тому числі й органів державної влади, перед законом і судом, а тому самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів для сплати судового збору не можуть вважатися підставою для відстрочення чи звільнення від такої сплати, що відповідно унеможливлює задоволення клопотання скаржника і є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги - відмовити.

2. Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 14.03.2016 у справі № 41/207 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Могил С.К.
Судді: Кривда Д.С.
Борденюк Є.М.