КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа№ 911/269/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Левчук В.В. довіреність № 04-08/1756 від 10.08.16

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 3-796 від 26.07.16

розглянувши матеріали апеляційної скарги Бучанської міської ради Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 12 квітня 2016 року

у справі №911/269/16 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Бучанської міської ради Київської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення 62 560,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Бучанська міська рада Київської області звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення 62 560,00 грн. (а.с.4-9).

Рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/269/16 від 12 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю (а.с.174-185).

Не погоджуючись з вказаним рішенням Бучанська міська рада Київської області звернулась до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/269/16 від 12 квітня 2016 року (а.с.219-228).

08 липня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №911/269/16, апеляційну скаргу Бучанської міської ради Київської області прийнято до провадження колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів Хрипуна О.О., Суліма В.В. та призначено до розгляду на 03 серпня 2016 року (а.с. 214-215).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. на лікарняному, справу №911/269/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

05 серпня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Бучанської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі №911/269/16 прийнято до провадження колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Рудченка С.Г., Агрикової О.В., справу призначено до розгляду на 06 вересня 2016 року.

У судовому засіданні 06 вересня 2016 року представник Бучанської міської ради Київської області надав пояснення в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник ФОП ОСОБА_4 у судовому засіданні 06 вересня 2016 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

29 березня 2012 року, на виконання ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Бучанською міською радою було прийнято рішення від № 609-23-VІ, згідно якого затверджено порядок сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча (далі - Порядок) та типовий договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча (т.І, а.с. 13).

06 липня 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Київській області складено Акт № 08-21/10 ревізії бюджету міста Буча та фінансово-господарської діяльності Бучанської міської ради за період з 01.09.2011 р. по завершений місяць 2015 року та окремих питань фінансово-господарськогої діяльності за період з 01.01.2002 по 01.09.2011 (далі - Акт) (а.с.86-111).

У вказаному Акті зазначено, що в результаті проведеної ревізії встановлено недоотримання бюджетом міста Буча значної суми коштів, в тому числі несплату коштів пайової участі ФОП ОСОБА_4 у зв'язку із будівництвом аптеки з аптечним магазином по АДРЕСА_1 яку, за даними архітектурно-будівельної інспекції введено в експлуатацію.

Враховуючи надходження до Бучанської міської ради Акту ревізії Державної фінансової інспекції в Київській області від 06.07.2015 р., з метою усунення виявлених у ньому фактів недоотримання місцевим бюджетом м. Буча коштів пайової участі, Бучанською міською радою було надіслано ФОП ОСОБА_4 листа № 04-09/864 від 02.09.2015 р. щодо необхідності укладення та підписання договору пайової участі у розвиток інфраструктури м. Буча, який відповідач залишив без реагування (а.с. 25).

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначає, що оскільки кошторисна вартість будівництва аптеки з аптечним магазином по АДРЕСА_1 становить 625 600 грн., то враховуючи ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 4.2. Порядку, позивачем визначена загальна сума пайового внеску, відповідно до розрахунку пайової участі, який здійснений КП "Бучабудзамовник" відповідно до наданих п.5.2. Порядку повноважень в сумі 62 560 грн.(а.с. 24).

Позивач посилається на те, що не укладення відповідачем Договору про пайову участь та невиконання зобов'язання, що прямо передбачені ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" спричинило Бучанській міській раді збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у сумі 62 560 грн., які підлягають відшкодуванню згідно зі ст. ст. 22, 623 ЦК України.

Частинами 1-3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон) встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до п. 3.1. Порядку замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у місті Буча, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Відповідно до ч. 5 зазначеного Закону, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до ч. 6 Закону, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Пунктом 3.2 Порядку, передбачено, що пайова участь (внесок) замовника у розвитку інфраструктури м. Буча полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча.

Пунктами 1 та 3 частини 9 ст. 40 Закону визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Тобто, величина та необхідність сплати коштів пайової участі встановлюється в договорі, який і породжує безпосередні зобов'язання зі сплати коштів пайової участі з визначенням розміру та строків сплати.

Таким чином, ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла як на момент введення об'єкта в експлуатацію, так і на момент звернення позивача до суду) визначено зобов'язання Замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті), що має відбуватись згідно з Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, затвердженим органом місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Інших прямо визначених зобов'язань Замовника відповідна ст. 40 Закону не містить.

Також, з огляду на зміст ст. 40 Закону необхідно розрізняти поняття "величина" та "розмір" пайової участі. Зокрема, розмір встановлюється органом місцевого самоврядування у відповідному відсотковому відношенні в межах встановлених граничних розмірів (за рішенням ради може бути меншим від граничного розміру). Величина ж пайового внеску являє собою, обраховану з врахуванням встановленого розміру, тобто відсоткового відношення вартості будівництва, певну суму, яка встановлюється в договорі і підлягає сплаті.

Таким чином, орган місцевого самоврядування визначає лише розмір пайового внеску, при цьому, підстав та повноважень визначення величини пайової участі органом місцевого самоврядування в односторонньому порядку та інакше, як з метою укладення Договору пайової участі, відповідна норма ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не містить.

Згідно з п. 5.1 Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча передбачено, що пайовий внесок сплачується на підставі Договору про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури м. Буча, що укладається між замовником будівництва і Бучанською міською радою в період видачі відділом містобудування та архітектури Бучанської міської ради містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельної ділянки.

Слід зазначити, що характер суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, визначено як збитки у вигляді упущеної вигоди, стосовно чого колегія суддів зазначає наступне.

Як передбачено ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В сфері господарських відносин згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 ГК України визначено склад та розмір відшкодування збитків, зокрема, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка, тобто дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки), наявність та розмір понесених збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Таким чином, наведені норми законодавства пов'язують відшкодування збитків з порушенням учасником господарських (цивільних) відносин відповідного зобов'язання, що потягло негативні наслідки для іншого учасника таких правовідносин.

Позивач посилався на те, що відповідач порушив визначені ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зобов'язання, що полягає в неукладенні договору пайової участі, що потягло за собою несплату відповідачем коштів пайової участі, відтак і недоотримання позивачем відповідних надходжень до місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Стаття 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містить вказівку на необхідність укладення між сторонами договору пайової участі до прийняття об'єкту в експлуатацію.

Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами Договору пайової участі до введення об'єкту в експлуатацію, чи своєчасного вирішення відповідного переддоговірного спору.

Однак, Декларація про готовність об'єкта до експлуатації була прийнята Інспекцією без жодних зауважень (зокрема, щодо відсутності Договору пайової участі або необхідності його укладання).

Відсутність будь-яких зауважень з боку Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю при наданні вказаних документів має суттєве значення, оскільки відповідно до положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", саме на цей орган покладається обов'язок здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль.

Так, згідно п. 1, 2 ст. 41 вказаного Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 встановлює, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, виконавчої документації, інших вимог, установлених законодавством.

Відповідно до ч. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, посадовою особою інспекції складається відповідний акт та протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виявлення будь-яких порушень, при планових або позапланових перевірках Інспекції, що також вбачається зі змісту Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

При цьому, звернення позивача до відповідача з листами, в яких вказувалося на необхідність укласти Договір пайової участі відбулося вже після прийняття об'єкту в експлуатацію, декларація про готовність об'єкту до експлуатації була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю до звернення позивача.

Крім того, ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту виключно замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті.

Разом з цим, ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

З вищенаведеного вбачається відсутність обов'язку відповідача укладати Договір пайової участі у встановленому Законом порядку, оскільки будівництво об'єкту є завершеним та об'єкт прийнятий в експлуатацію відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України під час перегляду в касаційному порядку рішень з аналогічних спорів у справах, зокрема, від 02.12.2014 р. №925/1305/14, від 19.11.2012 р. № 5010/240/2012-22/9, від 17.07.2013 р. № 5010/1650/2012-6/31, від 03.12.2014 р.№ 909/790/14.

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про укладення Договору про пайову участь після реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в той час, коли відповідач вже не був замовником будівництва, вимога про укладення Договору пайової участі є безпідставною.

Таким чином, прийняття або неприйняття пропозиції позивача щодо укладення договору у даному випадку не є обов'язком відповідача, а відтак відмова останнього від підписання договору пайової участі після завершення відповідного будівництва не суперечить нормам чинного законодавства.

Частина 2 відповідного п. 5.1 Порядку передбачає, що у випадку, якщо містобудівні умови та обмеження видані до прийняття даного рішення, договір укладається на будь-якій стадії будівництва, в тому числі після введення об'єкту в експлуатацію.

При цьому, пунктом 6.10 Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча передбачено, що у випадку не укладення Договору про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Буча, які до умов даного Порядку повинні сплачувати пайовий внесок, виконавчому комітету надано дозвіл на оформлення відповідної правової документації на об'єкти нерухомого майна після укладання відповідного Договору і сплати пайової участі.

Таким чином, відповідним п. 6.10 Порядку передбачено правові наслідки недотримання Забудовником відповідного обов'язку щодо пайової участі у вигляді неоформлення залежної від органу місцевого самоврядування документації.

З наданих позивачем судових рішень у справах № 367/2426/15-а та № 367/7555/15-а вбачається вжиття передбачених п. 6.10 Порядку заходів спонукання до укладення Договору пайової участі (невидача довідки про зміну адреси). Однак, відповідні обставини не впливають на результат вирішення даного спору про стягнення збитків, виходячи з фактичних обставин справи на момент звернення до суду, тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 09.12.2014 р. у справі № 3-188гс14 зазначено наступне:"Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За вказаних обставин пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі, якщо б відповідачем не було порушено його прав."

Тобто, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні боржником зобов'язання.

Таким чином позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Отже, не укладення відповідачем Договору пайової участі після введення об'єкта в експлуатацію, не є порушенням відповідної норми ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", тому не може призвести до негативних наслідків. Крім того, органом місцевого самоврядування своєчасно не вжито всіх можливих і залежних від нього заходів залучення забудовника до пайової участі, доказів існування спору щодо оскарження позивачем бездіяльності відповідача, або існування переддоговірного спору судам надано не було.

Також, з огляду на норму ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль покладається на Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, і щодо пайової участі (в сукупності визначених ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дій), крім того, ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не визначає безумовного обов'язку, порядку та строків сплати пайового внеску, тому висновки акту ревізії Державної фінансової інспекції в Київській області про недоотримання бюджетом коштів пайової участі не засвідчують факту порушення зобов'язання відповідачем.

Отже, позивачем не обґрунтовано та не доведено факту порушення відповідачем вимог законодавства, що сталось саме внаслідок винних дій відповідача, які призвели до заявлених збитків у вигляді неодержаного доходу. Також, між не укладенням договору та неотриманням коштів пайового внеску відсутній безпосередній причинний зв'язок, оскільки саме по собі укладення договору не гарантує сплату пайового внеску, в разі ж укладення відповідного договору, несплата пайового внеску є заборгованістю, а не збитками.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовуються правильних висновків суду першої інстанції.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України наявності всіх елементів господарського (цивільного) правопорушення, які необхідні для встановлення факту завдання збитків та підставою для їх відшкодування, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі №911/269/16 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Бучанської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі №911/269/16 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бучанської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі №911/269/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі №911/269/16 залишити без змін.

3. Справу №911/269/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова