КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2016 р. Справа№ 911/1050/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від прокурора - Нестеренко Є.І. (посвідчення №028904 видане 17.09.2014 р.)

від відповідача 1 - Волошина Ю.Г. (довіреність №12-34-20 від 05.01.2016 р.)

від відповідача 2 - Коліденкова Н.О. (довіреність №02-10-822 від 09.09.2016 р.)

від відповідача 3 - Демченко О.В. (директор, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Броварським МВГУМВС України в Київській області 05.12.1995 р.)

від третьої особи 1 - не з'явився

від третьої особи 2 - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скари Бориспільської міської ради Київської області на рішення господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. у справі №911/1050/16 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Бориспільської місцевої прокуратури

до 1. Бориспільської міської ради

2. Головного управління житлово-комунального господарства Бориспільської міської ради

3. Приватного підприємства «Автомобільна школа «Сігма»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління освіти і науки Бориспільської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Бориспільська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №5 імені Костянтина Могилка «Школа лінгвістики»

про визнання недійсними та скасування рішень, договору оренди та зобов'язання звільнити та повернути приміщення

ВСТАНОВИВ:

Бориспільська місцева прокуратура звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Бориспільської міської ради, Головного управління житлово-комунального господарства Бориспільської міської ради та Приватного підприємства «Автомобільна школа «Сігма» про визнання недійсним та скасування рішення Бориспільської міської ради № 5626-49-V від 07.04.2009 р. «Про укладення договору оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Борисполя по вул. Горького 1 з Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма», визнання недійсним та скасування рішення Бориспільської міської ради № 5508-66-VI від 08.09.2015 р. «Про надання дозволу на продовження терміну дії договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності на новий строк», визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль №242 від 19.06.2009 р. укладеного між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма», визнання недійсним додаткового договору №5 від 09.10.2015 р. до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль №242 від 19.06.2009 р., укладеного між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма», зобов'язання Приватного підприємства «Автомобільна школа «Сігма» звільнити та повернути Управлінню освіти та науки Бориспільської міської ради відокремлену частину приміщення, площею 34,0 кв.м вартістю 154210,00 грн. розташованого за адресою: вул. Горького 1 м. Бориспіль Київської області, згідно договору №242 від 19.06.2009 р. укладеного між головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма».

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2016 р. залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління освіти і науки Бориспільської міської ради.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Бориспільську спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів №5 імені Костянтина Могилка «Школа лінгвістики».

Рішенням господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. позов Бориспільської міської прокуратури задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Бориспільської міської ради № 5626-49-V від 07.04.2009 р. «Про укладення договору оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Борисполя по вул. Горького,1 з Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма». Визнано незаконним та скасовано рішення Бориспільської міської ради №5508-66- VI від 08.09.2015 р. «Про надання дозволу головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету міської ради на продовження терміну дії договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Борисполя від 19.06.2009р. №242 по вул. Горького,1, площею 70,0 кв. м. з Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма» для проведення навчальних занять з підготовки водіїв транспортних засобів». Визнано недійсним укладений між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма» договір від 19.06.2009 р. №242 про оренду індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Борисполя. Визнано недійсним укладений між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма» додатковий договір від 09.10.2015 р. №5 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Борисполя №242 від 19.06.2009 р. Зобов'язано Приватне підприємство «Автомобільна школа «Сігма» звільнити відокремлену частину приміщення Бориспільської спеціалізованої школи I-III ступенів №5 імені Костянтина Могилка «Школа лінгвістики», площею 34,0 кв. м., вартістю 154210,00 грн. розташовану за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Горького 1. Стягнуто з Бориспільської міської ради на користь прокуратури Київської області 2756,00 грн. судового збору. Стягнуто з Головного управління житлово-комунального господарства Бориспільської міської ради на користь прокуратури Київської області 1378,00 грн. судового збору. Стягнуто з Приватного підприємства «Автомобільна школа «Сігма» на користь прокуратури Київської області 2756,00 грн. судового збору. В іншій частині вимог про зобов'язання Приватного підприємства «Автомобільна школа «Сігма» повернути орендоване приміщення Управлінню освіти і науки Бориспільської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Бориспільська міська рада Київської області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до невірного вирішення спору.

Прокурор в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник Бориспільської міської ради Київської області в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, в позові відмовити.

Представники відповідачів 2, 3 в судовому засіданні повністю підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача 1, просили скаргу задовольнити, рішення скасувати, в позові відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представників третіх осіб.

Колегія суддів зазначає, що ухвалами від 10.08.2016 р., 29.08.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представників третіх осіб не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, які були присутні у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

В абзаці 15 ч. 1 ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що правом комунальної власності є право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватись і розпоряджатись на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно п.п. 1, 2 Рішення Бориспільської міської ради №5626-49-V від 07.04.2009 р. «Про укладення договору оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль по вул. Горького 1 з Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма» ГУ ЖКГ надано дозвіл на укладення договору оренди нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади м. Борисполя загальною площею 70,0 кв.м., по вул. Горького 1 з ПП «Автошкола «Сігма» для проведення навчальних занять з підготовки водіїв транспортних засобів терміном на 2 роки і 360 днів, що діє з дати підписання договору оренди.

19.06.2009 р. між ГУ ЖКГ Бориспільської міської ради (орендодавець) та ПП «Автошкола «Сігма» (орендар) укладено договір №242 про оренду індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Борисполя (далі - договір оренди), згідно якого орендодавець на підставі рішення сесії Бориспільської міської ради V скликання від 07.04.2009 р. №5626-49-V передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно комунальної власності територіальної громади м. Борисполя (далі - об'єкт оренди), яке знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Горького 1, у приміщенні Бориспільської спеціалізованої школи I-III ступеня «Школа лінгвістики», для проведення навчальних занять з підготовки водіїв транспортних засобів.

Відповідно до умов вказаного договору: майно передається в оренду для проведення навчальних занять з підготовки водіїв транспортних засобів (п. 1.2 договору); передача майна в оренду здійснюється за актом передачі-приймання, в якому зазначається стан майна, що орендується, та інші відомості за узгодженням сторін. Обов'язок щодо складання акта передачі-приймання покладається на орендодавця (п.п. 1.4, 2.5 договору); орендар набуває права строкового платного користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта передачі-приймання (п. 2.2 договору); передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада м. Бориспіль, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.3 договору); цей договір укладено на термін з 19.06.2009 р. до 14.06.2012 р. включно (п. 10.1. договору); зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п. 10.3 договору); за 60 календарних днів до закінчення терміну дії договору оренди орендар зобов'язаний письмово повідомити орендодавця про продовження користування об'єктом оренди, в іншому випадку договір не буде переукладено. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору, при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди (п. 10.4 договору); майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта передачі-приймання. Обов'язок щодо складання цього акта покладається на орендаря (п. 10.10 договору).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії акта приймання-передачі нежилого приміщення від 19.06.2009 р., орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: м. Бориспіль вул. Горького 1 у приміщені Бориспільської спеціалізованої школи I-III ступенів №5 «Школа лінгвістики», площею 70,0 кв. м., ринкова вартість приміщень, визначена шляхом проведення незалежної оцінки ПП «Авто-експрес» на 30.04.2009 р. становить 281540,00 грн. (без ПДВ).

Додатковими угодами №№ 2, 3, 4, 5 дію основного договору оренди приміщення було продовжено, про що відповідними рішеннями міськради надано дозволи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 318 ЦК України, суб'єктами права власності є, зокрема, територіальні громади. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Прокурором не надано належних доказів того, що об'єкт оренди - індивідуально визначене нерухоме майно комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль по вул. Горького. 1 площею 70 кв.м є «об'єктом освіти» та належить не територіальній громаді, а навчальному закладу та що права цього навчального закладу при прийнятті Бориспільською міською радою рішень про надання дозволу про надання в оренду майна територіальної громади м. Бориспіль порушені.

Щодо вимог прокурора про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Борисполя №242 від 19.06.2009 р. та додаткового договору №5 від 09.10.2015 р. укладеного між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України).

В п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

На підставі ст. 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Як підставою визнання вказаного договору недійсним прокурором зазначено недотримання при укладанні договору оренди вимог ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», відповідно до якої об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Відповідно до ч.2 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту», вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповіданими будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами. Прокурор також посилається на п. 3.19 «Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, відповідно до якого здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридични та фізичним особам для використання, що не пов'язане з навчально-виховним процесом не дозволяються.

Прокурор визнає, що укладено договір оренди майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Бориспіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про освіту», майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Позивачем не надано доказів, що об'єкт оренди належить Бориспільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5 ім. Костянтина Могилка. Доказів перебування на балансі у певної установи на праві оперативного управління позивачем також не надано.

Відповідно до ст. 137 ГК України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Посилання в позовній заяві на те, що Приватне підприємство «Автомобільна школа «Сігма» є підприємством, а не навчальним закладом профтехосвіти не стосується предмету спору та не впливає на спірні орендні правовідносини.

Законодавчі обмеження щодо передачі в оренду майна комунальної власності підприємствам, що не є закладами освіти відсутні.

Так, Приватне підприємство «Автомобільна школа «Сігма» здійснює діяльність по підготовні водіїв транспортних засобів (КВЕД 85.53) та не здійснює діяльності щодо надання послуг з надання професійно- технічної освіти (КВЕД 85.32), можливість такої діяльності передбачена статутними документами та визначеними підприємством видами господарської діяльності, що підтверджується відомостями про ПП «Автомобільна школа «Сігма» з ЄДРПОУ.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягає, зокрема, освітня діяльність закладів освіти.

Приватне підприємство «Автомобільна школа «Сігма» не є закладом освіти чи навчальним закладом, а є закладом з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, діяльність якого регулюється ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», Постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №487 «Про затвердження Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів», від 20 травня 2009 року №490 «Про затвердження Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів», від 08 травня 1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадня до керування транспортними засобами» та від 02 березня 2010 року №229 «Про затвердження Типової навчальної програми підготовки та перепідготовки водіїв транспортних засобів».

Доказом того, що Приватним підприємством «Автомобільна школа «Сігма» дотримано вимог законодавста при здійсненні діяльності шкіл з підготовки водіїв транспортних засобів (КВЕД 85.53) є наявність Сертифікату про державну акредитацію закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв №002210, виданого МВС України, стороком дії до 23.11.2017 р. та відповідь Головного сервісного центру МВС України від 22.04.2016 р. №31/4321 (копії вказаних документів наявні в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про освіту» (у редакції чинній на момент укладення договору) встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. При цьому додатковими джерелами фінансування законом визначено, зокрема доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Основною нормою Закону, на яку посилається позивач є частина 5 ст. 63 цього ж Закону, яка містить положення відповідно до якого об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Однак договір оренди приміщення (комунального майна) не підпадає під жодну з перелічених умов - приватизація, перепрофілювання або використання не за призначенням. Крім того, у вищезазначеній статті Закону, містяться посилання на об'єкт освіти, як цілісний майновий комплекс, однак відповідно до умов договору оренди йдеться про окремо визначене приміщення, площею 34 кв.м.

Позивачем не наведено підстав, з яких би вбачалось, що ПП «Автомобільна школа «Сігма» своєю діяльністю заважає чи порушує навчальний процес у закладі освіти. Крім того, з матеріалів справи вбачаться, що навчання в орендованому приміщенні проводиться лише двічі на тиждень з 18.00, а саме, коли всі заняття у школі закінчено.

Згідно Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, який затверджено Постановою KM України від 27 серпня 2010 р. № 796 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) одним із видів платних послуг є здавання в оренду будівель, споруд та іншого нерухомого майна, обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально-виробничою, науковою діяльністю, яке не погіршує соціально-побутові умови працівників закладів і установ освіти, студентської та учнівської молоді (п. 2 розділ 8 Переліку).

Наведене вище свідчить про те, що законодавством, яке регулює спірні правовідносини по справі передбачена можливість отримання шкільними закладами освіти додаткового джерела фінансування з надання платних послуг, внаслідок здавання в оренду належного майна, з умовою однак, щодо можливості передачі в оренду будівель, споруд та іншого нерухомого майна, обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально-виробничою, науковою діяльністю та у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. При цьому ці платні послуги не можуть надаватися державними або комунальними позашкільними навчальними закладами замість або в межах освітньої діяльності.

Крім того позивачем заявлено вимогу щодо визнання недійсним рішення міської ради, однак в своєму позові позивачем не наведено обгрунтованих підстав його недійсності.

Також прокурором не наведено підстави, з яких би вбачалось, що міська рада при прийнятті цього рішення вийшла за межі своїх повноважень, або порушила норми діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про освіту», державний нагляд (контроль) у сфері освіти здійснюється з метою реалізації єдиної державної політики в галузі освіти. Державний нагляд (контроль) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, та місцевими органами управління освітою.

Слід зазначити, що прокурором не обгрунтовано, всупереч ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 29 ГПК України, наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді. Наведене обгрунтування підстав пред'явлення позову не містить посилань на обставини, що свідчать про порушення чи загрозу інтересам держави та не містить визначення органу державної влади, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, позов заявлено в інтересах суб'єкта господарювання, управління господарською діяльністю якого здійснюється через його органи управління. Прокурором не зазначено яким чином укладення договору оренди приміщення, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль, порушує інтереси держави в галузі освіти.

Прокурором не надано доказів того, що Бориспільська загальноосвітня школа №5 ім. Костянтина Могилка потребує використання спірного приміщення для навчально-виховного процесу та права цього навчального закладу порушені.

Як встановлено в судовому засіданні, передане в оренду приміщення не використовується в навчально-виховному процесі, згідно планового графіка проведення занять ПП «Автомобільна школа «Сігма», затвердженого директором Бориспільської спеціалізованої школи №5 ім. Костянтина Могилка, заняття впродовж всього терміну оренди проводилися в позаурочний час та не перешкоджають навчально-виховному процесу в закладі.

Також в матеріалах справи міститься копія листа директора Бориспільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №5 «Школа лінгвістики» від 23.03.2009 р. №99 міському голові Федорчуку А.С. про відсутність заперечень щодо оренди приміщення 70 кв.м для теоретичних занять та те, що ці заняття не перешкоджають навчально-виховному процесу у закладі.

Відповідно до Висновку Державної санітарно-епідеміологічної служби про відповідність наявних приміщень вимогам санітарних норм і правил від 03.12.2009 р. №3038, виданого державним закладом МОЗ України «Бориспільською районною санітарно-епідеміологічною станцією» за №03/04-04-3038 від 03.12.2009 р., у ПП «Автомобільна школа «Сігма», існують умови для дотримання санітарних норм і правил для провадження господарської діяльності щодо підготовки водіїв автотранспортних засобів до здачі іспитів в РЕВ ДАІ.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача 1, викладені ним в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому остання підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. у справі №911/1050/16 підлягає скасуванню.

За змістом ст. 49 ГПК України, судовий збір відшкодовується стороні на користь якої відбулось рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 2 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бориспільської міської ради Київської області задовольнити.

Рішення господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. у справі №911/1050/16 скасувати.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

В позові відмовити.

Стягнути з прокуратури Київської області (рахунок: 5641, МФО: 820172, Державна казначейська служба України м. Київ, ) на користь Бориспільської міської ради (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях,72, ) 6063 (шість тисяч шістдесят три) грн. 20 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Київської області.

Справу №911/1050/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко