КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 50/371-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Разіної Т.І.

за участі представників:

органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "Вулиця Предславинська, 34" - Кравченко Т.Т., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №813532 від 13.01.2014

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Голоюх С.Р., довір. №2432-03/35 від 22.01.2016 та Коваленко О.М., довір. №2432-03/393 від 29.04.2016

ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Плясун О.І., довір. №492 від 01.07.2016

розглянувши апеляційну скаргу органу самоорганізації населення "Будинковий

комітет "Вулиця Предславинська, 34"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2016

у справі № 50/371 (суддя Пасько М.В.)

за заявою публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до державного підприємства "Наш дім"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 у справі №50/371-б про банкрутство державного підприємства (далі - ДП) "Наш дім" (ідентифікаційний код 30723920) задоволено заяву публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Київенерго" про заміну кредитора у справі - замінено ПАТ "Київенерго" його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "УКРДОНІНВЕСТ". Цією ж ухвалою відхилено клопотання органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "Вулиця Предславинська, 34" про припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, залучено учасником у справі орган самоорганізації населення "Будинковий комітет "Вулиця Предславинська, 34" в особі його керівних органів (п. 3-4 резолютивної частини). Вирішено інші процесуальні питання, пов'язані з подальшим розглядом справи.

Не погоджуючись, орган самоорганізації населення "Будинковий комітет "Вулиця Предславинська, 34" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати п. 3-4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 у справі №50/371-б, прийняти нове рішення, яким припинити процедуру санації, визнати боржника банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, Пантелієнко В.О., Разіна Т.І.) органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "Вулиця Предславинська, 34" поновлено пропущені строки апеляційного оскарження, скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду в засіданні 13.09.2016.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд ухвали суду першої інстанції, в змісті апеляційної скарги зазначено про порушення норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, що судом неповно з'ясовані всі обставини в їх сукупності, наведені доводи і міркування в підтвердження викладених обставин. Вказано, що суд необґрунтовано відмовив у визнанні боржника банкрутом, не врахував сплив 18 місяців з моменту введення процедури санації, не надав оцінки відсутності перспектив відновлення платоспроможності та можливості реалізації плану санації, відсутністю, на переконання заявника, викладеного в змісті заявленого клопотання матеріально-правових підстав продовження строку санації тощо.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло, разом з тим, надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких викладені доводи на користь наявності "конфлікту інтересів" керуючого санацією, який в окремих із інших судових справах здійснював представництво інтересів ТОВ «Укродонінвест», який є одним з кредиторів у справі про банкрутство ДП "Наш дім", що унеможливлює відновлення платоспроможності боржника. В засіданні суду апеляційної інстанції 13.09.2016 представники інших учасників провадження у справі надавши усні пояснення по суті спору заперечували обґрунтованість апеляційної скарги, просили суд залишити оскаржену ухвалу без змін. Від самого керуючого санацією надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване доводами щодо неможливості участі в засіданні.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази завчасного повідомлення усіх з учасників провадження у справі про час і місце розгляду апеляційної скарги, обмеженість процесуальних строків розгляду скарги, що спливають, що і клопотання керуючого санацією про відкладення представниками інших з учасників провадження у справі, що з'явились в засідання не підтримано і на його задоволенні не наполягав у т.ч. представник скаржника, судом залишено клопотання без задоволення, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду скарги по суті за наявними матеріалами справи.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

За змістом ст. 99, 101 ГПК України в апеляційній інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції, переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі. Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 8 Закону про банкрутство (в редакції з 19.01.2013) встановлено, що ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

Згідно з п. 1-1 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Провадження у справі №50/371-б про банкрутство ДП "Наш дім" порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2010 - до набрання чинності Закону про банкрутство в редакції від 18.01.2013. Ухвалою від 26.01.2012 було задоволено клопотання комітету кредиторів та відкрито процедуру санації боржника, ухвалами від 11.02.2013, 24.07.2013, 22.01.2014, 03.09.2014, 01.10.2015 строк процедури санації неодноразово продовжувався. Розгляд справи неодноразово відкладався, ухвалою від 11.08.2016 у зв'язку з продовженням строку процедури санації зобов'язано керуючого санацією надати на затвердження план санації із внесеними змінами, ухвалою від 06.09.2016 розгляд справи відкладено на 29.09.2016 та зобов'язано керуючого санацією боржника надати докази погодження змін до плану санації боржника з Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

На момент набрання чинності Закону про банкрутство в редакції від 18.01.2013 і до теперішнього часу включно господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, справа перебуває в стадіє санації. Під час розгляду справи у даному випадку процедури санації застосовуються положення Закону про банкрутство в редакції, яка діяла до 18.01.2013, з урахуванням особливостей продажу майна боржника та ліквідаційних процедур, визначених Законом про банкрутство в редакції, яка чинна з 18.01.2013 і які застосовуються у відповідній частині.

За змістом ст. 1 Закону про банкрутство (в редакції до 18.01.2013) для цілей цього Закону термін "санація" вживається у значенні системи заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника. Термін "банкрутство" - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 18 Закону план санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов'язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом. План санації може містити умови про виконання зобов'язань боржника третіми особами, обмін вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права, задоволення вимог кредиторів іншим способом, що не суперечить закону.

Заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містять план санації, можуть бути реструктуризація; перепрофілювання; закриття нерентабельних виробництв; відстрочка та (або) розстрочка платежів або прощення (списання) частини боргів; ліквідація дебіторської заборгованості; продаж частини майна боржника; зобов'язання інвестора про погашення боргу (частини боргу); виконання зобов'язань боржника власником майна та інші способи відновлення платоспроможності боржника. Інвестор (інвестори) за умови виконання зобов'язань, передбачених планом санації, може набувати прав власності на майно боржника відповідно до законодавства та плану санації.

План санації розглядається зборами кредиторів, які скликаються керуючим санацією в чотиримісячний строк з дня винесення господарським судом ухвали про санацію, якщо інше не передбачено цим Законом. План санації вважається схваленим, якщо на зборах кредиторів таке рішення підтримане більш як половиною голосів конкурсних кредиторів та за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, письмово погодили план санації. Збори кредиторів можуть прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати його на затвердження господарському суду; відхилити план санації і звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; відхилити план санації, звернутися до господарського суду з клопотанням про звільнення керуючого санацією від виконання ним обов'язків та про призначення нового керуючого санацією.

Частиною 1 ст. 22 Закону про банкрутство в редакції до 18.01.2013 було встановлено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 37 чинної редакції Закону. Частина 2 якої передбачає, що за клопотанням комітету кредиторів або інвесторів, або власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) банкрута чи з власної ініціативи господарський суд може прийняти рішення про введення процедури санації й після визнання боржника банкрутом у разі наявності плану санації та до початку продажу майна банкрута.

Разом з тим, ч. 8 ст. 16 Закону про банкрутство було встановлено, що рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість належить до компетенції комітету кредиторів.

За змістом ч. 5 ст. 18 Закону про банкрутство збори кредиторів можуть прийняти рішення про відхилення плану санації і звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Якщо протягом шести місяців з дня винесення ухвали про санацію до господарського суду не подано плану санації боржника, господарський суд приймає рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону (ч. 6 ст. 18 Закону).

У разі ж схвалення зборами кредиторів плану санації, який передбачає триваліший строк санації боржника, ніж початково встановлений, господарський суд продовжує строк санації, якщо є підстави вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації забезпечить відновлення платоспроможності боржника.

Якщо комітетом кредиторів не прийнято жодне з рішень або таке рішення не подано в господарський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня закінчення санації чи виникнення підстав для її дострокового припинення, господарський суд розглядає питання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в порядку, передбаченому цим Законом (ч. 6 ст. 21 Закону).

Або якщо розрахунки з кредиторами не проведено у строки, передбачені планом санації, господарський суд у разі відсутності клопотання комітету кредиторів про продовження термінів, передбачених планом санації, і внесення відповідних змін до плану санації визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру (ч. 11 ст. 21 Закону).

Інших підстав визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, суб'єктів прийняття відповідних рішень Законом про банкрутство передбачено не було. Останній і не встановлював серед суб'єктів прийняття таких рішень окремих з учасників у справі про банкрутство, у т.ч. "органу самоорганізації населення", залученого ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 до участі у справі №50/371-б про банкрутство ДП "Наш дім".

Заявлене ж клопотання вказаного органу про припинення процедури санації та відкриття процедури ліквідації обґрунтоване спливом 18 місяців з моменту введення цієї процедури 26.07.2013 (а.с. 7-9 т.1 матеріалів оскарження ухвали від 30.06.2016 у справі №50/371-б), відсутністю, на переконання заявника, викладеного в змісті заявленого клопотання матеріально-правових підстав продовження цього строку.

З тим, як вказано вище визнаня боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури належить до компетенції суду, який окрім як за власної ініціативи, може розглянути питання на підставі відповідних рішень зборів та/або комітету кредиторів або ж їх відсутності у межах встановлених строків з урахуванням усіх інших обставин справи та на підставі наведених вище норм Закону про банкрутство в редакції, що в даному випадку підлягає застосуванню до правовідносин.,

Як вбачається з наявних матеріалів, що у т.ч. було підтверджено в суді апеляційної інстанції, станом на теперішній час зміни до процедури та плану санації ДП "Наш дім" розглядалися та розглядаються уповноваженими на те учасниками провадження - кредиторами боржника, вимоги яких були визнані в установленому порядку, затверджені кредиторами (комітетом кредиторів) зміни до плану санації боржника перебувають на погодженні в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, представники якого у т.ч. в засіданні суду апеляційної інстанції 13.09.2016 визнали і підтвердили вказані факти, наголошуючи на передчасності визнання боржника банкрутом. ,

Оцінюючи ж доводи щодо наявності "конфлікту інтересів" керуючого санацією, який в окремих із інших судових справах здійснював представництво інтересів ТОВ «Укродонінвест», який є одним з кредиторів у справі про банкрутство ДП "Наш дім", що унеможливлює відновлення платоспроможності боржника, то суд відзначає, що яких-небудь належних і допустимих, у т.ч. письмових доказів в підтвердження викладених доводів скаржником не надано, при цьому і в установленому Законом про банкрутство порядку з відповідною скаргою на дії керуючого санацією, обґрунтованою вказаними обставинами, як вбачається, "орган самоорганізації населення" до господарського суду не звертався, відповідна скарга не розглядалась і рішення з цього питання не приймалось, не є і предметом розгляду (перегляду) суду апеляційної інстанції, станом на теперішній час.

Розглянувши ж доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, колегія суддів не вбачає доводи, наведені в апеляційній скарзі обґрунтованими і такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, які є підставою скасування оскарженої ухвали як такої, що в повній мірі вимогами законності та обґрунтованості відповідає.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "Вулиця Предславинська, 34" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 у справі №50/371-б залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 15.09.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

Т.І. Разіна