ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.16р. Справа № 904/5801/16

За позовом Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення 59 635 грн. 60 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Черненко Р.В. - представник, дов. від 04.07.2016р. №1.9.456;

від відповідача: не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 16 965 грн. 30 коп. - розміру плати за використання об'єктів благоустрою в АДРЕСА_2 не за цільовим призначенням без укладення відповідного договору із позивачем за період з 20 травня по 21 червня 2016року.

Відповідач відзиву на позовну заяву та інших витребуваних господарським судом документів не надав, у судове засідання не з'явився, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було повернено відділенням поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання (а.с. 149-151).

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Позивач у поясненнях (вх.№48676/16 від 03.08.2016р.) зазначає, що: - належні відповідачеві тимчасові споруди є об'єктами самовільного будівництва, тобто їх не було прийнято в установленому чинним законодавством порядку до експлуатації; - земельні правовідносини відповідачем не врегульовані; - на час здійснення відповідачем самовільного будівництва земельна ділянка, на якій розташовані самовільно встановлені об'єкти, використовувалась для розташування об'єкту благоустрою - місця загального користування та обладнана елементами благоустрою - асфальтовим покриттям.

Заявою (вх. №53141/16 від 25.08.2016р.) про збільшення позовних вимог позивач в порядку частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України просить стягнути з відповідача 59 635 грн. коп. - розміру плати за використання об'єктів благоустрою в АДРЕСА_2 не за цільовим призначенням без укладення відповідного договору із позивачем за період з 20 травня по 13 вересня 2016року.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів Визначаються Законом України «Про благоустрій населених пунктів», який спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Статтею 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування (парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам'ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування), прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору, а також можуть належати й інші території в межах населеного пункту.

Об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (стаття 14 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Статтею 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" серед іншого затверджено, що до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради VІ скликання від 27.11.2013р. №44/43 задоволено подання прокурора міста Дніпропетровська від 08.02.2013р. №63/728 вих.13»Про приведення у відповідність рішення сесії Дніпропетровської міської ради №26/15 від 23.05.2007р.» та затверджено у відповідності до статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" Правила благоустрою території міста Дніпропетровська.

Правила благоустрою території міста Дніпропетровська (надалі - Правила) є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об'єктів благоустрою міста, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, що спрямовані на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження та охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення(п. 1.1.1 Правил).

Правила регулюють права та обов'язки учасників правовідносин у сфері благоустрою міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті; є обов'язковими для виконання на території міста Дніпропетровська органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб'єктами господарювання усіх форм власності, неприбутковими організаціями, установами, закладами незалежно від їх підпорядкування, фізичними особами-підприємцями (ФОП), органами самоорганізації населення, об'єднаннями громадян, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства (пункти 1.1.2, 1.1.3 Правил).

Згідно пункту 5 частини 1 статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Пунктом 3.2.1 Правил встановлено заборону: - здійснювати на об'єктах благоустрою міста господарську діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України у сферах землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров'я та охорони навколишнього природного середовища; - самовільно порушувати об'єкти благоустрою (їх частини) та/або використовувати їх не за функціональним призначенням, зокрема: розміщувати на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов: тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, торговельні причепи та автофургони, палатки, лотки, виносні торговельні столи, вітрини, торговельне та холодильне обладнання, товар або його зразки, тару.

Відповідно до пункту 20.4 Правил, тимчасове використання об'єктів (елементів) благоустрою не за їх функціональним призначенням для реалізації потреб об'єктів споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг здійснюється на підставі договірних відносин між уповноваженим представником власника об'єктів (елементів) благоустрою міста та суб'єктом господарювання, фізичною та/або юридичною особою, яка має намір такого використання.

Як вбачається актом комісійного обстеження території від 19.05.2016р. №08 (а.с.10) виявлено та зафіксовано при здійсненні господарської діяльності відповідачем - суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 порушення, а саме - самовільне використання ним об'єктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням без укладення відповідачем договору із позивачем. Згідно даного акту об'єкти благоустрою (тротуар, пішохідна доріжка, замощення) загальною площею 50.4 кв.м. використовуються для розміщення магазину («об'єкт нерухомості за рішенням суду») дрібно-роздрібної торгівлі на території загального користування в АДРЕСА_2, власником якого є відповідач.

Позивач - Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради згідно пункту 20.5 Правил та рішення Дніпровської міської ради від 18.05.2016р. №26/8 «Про реорганізацію та зміну найменування комунальних підприємств Дніпропетровської міської ради» є уповноваженим представником власника об'єктів благоустрою - територіальної громади міста Дніпра у відносинах із суб'єктами сфери споживчого ринку.

Пунктом 20.1 Правил магазини віднесено до об'єктів сфери споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (частина 2). Крім того, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3).

Пунктом 2.5.2 Правил встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб підприємців у сфері благоустрою з відшкодування збитків та іншої шкоди, завданої ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

На підставі пункту 7.1 Порядку передачі об'єктів (елементів) благоустрою м. Дніпропетровська в тимчасове використання не за цільовим призначенням при реалізації потреб для об'єктів сфери споживчого ринку та сфери послуг (надалі - Порядок), затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.05.2013р. №39/35, порушення нормативно-правових актів у сфері благоустрою, у тому числі самовільне використання об'єктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням, невиконання рішень органів місцевого самоврядування щодо благоустрою міста та ігнорування відповідних приписів органу контролю, мають обов'язковим наслідком притягнення суб'єктів порушення правил благоустрою міста до передбаченої чинним законодавством адміністративної та цивільно-правової (в тому числі майнової) відповідальності.

Згідно пункту 7.2 Порядку підставою для притягнення до майнової відповідальності є акт комісійного обстеження території, який складається посадовими особами органу контролю відповідно до повноважень, визначених Статутом та внутрішніми організаційно-розпорядчими документами органу контролю. У разі відмови суб'єкта господарювання або фізичної особи від майнової відповідальності внаслідок порушення правил благоустрою території міста, Правил поводження з відходами у місті Дніпропетровську орган контролю звертається до суду в установленому порядку з відповідними позовами про примусове стягнення шкоди.

Межі (розмір) майнової відповідальності суб'єкта господарювання або фізичної особи визначаються таким чином: за самовільне використання об'єктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням, самовільне пошкодження елементів міського благоустрою, їх несвоєчасне або неякісне відновлення - у п'ятикратному розмірі плати, передбаченої пунктом 6.5 Порядку, за період від фактичного початку робіт (використання об'єктів благоустрою) до усунення порушень (пункт 7.4.1 Порядку).

Пунктом 6.5 Порядку передбачено, що розмір плати (без ПДВ), обраховується за формулою - С = Р х П х Д (М) х Кзон х Кп, де:

- С - розмір плати (грн.); Р - тариф за 1 кв.м. площі погіршення благоустрою, використання території у відсотках від розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян (грн.);

- П - площа погіршення благоустрою, використання території (кв.м);

- Д - кількість календарних днів, протягом яких здійснюється використання (експлуатація) об'єкта благоустрою та його частини;

- Кзон - зональний коефіцієнт і Кп - коефіцієнт виду робіт.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Отже, належні відповідачеві тимчасові споруди, які є об'єктами самочинного будівництва і в установленому Законами України «Про основи містобудування», «Про планування і забудову територій» не було прийнято до експлуатації, що є порушенням пункту 17.3.3 Правил і має наслідком нецільове використання об'єктів благоустрою у зв'язку з відсутністю у відповідача під час здійснення господарської діяльності чинних договорів на використання земельної ділянки та на використання за нецільовим призначенням елементів об'єкту благоустрою.

На підставі зазначених вище положень чинного законодавства позивачем за період з 20.05.2016р. по 13.09.2016р. проведено розрахунок плати за використання об'єктів благоустрою не за цільовим призначенням без укладення договору у сумі 59 635 грн. 60 коп.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до статей 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Н. Алексєєнко (Чичеріна), 20; ідентифікаційний код 35609280) 59 635 грн. 60 коп. - плати за використання об'єктів благоустрою не за цільовим призначенням без укладення договору та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

" 19" вересня 2016р.