ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" вересня 2016 р. Справа № 916/1915/16

за позовом: Державного підприємства "Одеський Спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут", м. Одеса

до відповідачів: ОСОБА_1;

ОСОБА_2;

ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України

про витребування незаконно відчуженого державного майна з чужого володіння та визнання права власності

Суддя Лепеха Г.А.

Представники:

від позивача: Гриценко С.М., за довіреністю;

від відповідачів:

ОСОБА_3 - не з'явився;

ОСОБА_1 - не з'явився;

ОСОБА_2 - не з'явився.

Суть спору: Державне підприємство "Одеський Спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про витребування у ОСОБА_1 (Відповідач 1), ОСОБА_2 (Відповідач 2), ОСОБА_3 (Відповідач 3) незаконно відчуженого державного майна та визнання права власності цього майна.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. порушено провадження у справі №916/1915/16.

Ухвалою від 16.08.2016р. залучено до участі у справі № 916/1915/16 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано до суду пояснення, відповідно яких просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні від 06.09.2016р. заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи та заслухавши представників сторін у відкритому судовому засіданні, суд встановив.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.09.2013р. відкрито процедуру санації Державного підприємства "Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут", керуючим санацією Державного підприємства "Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" призначено керівника підприємства Дунаєвського В. І.

Ухвалою від 03.03.2016р. затверджено план санації Державного підприємства "Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут".

В ході процедури санації керуючим санацією встановлено, що на балансі підприємства обліковується майно дослідної станції інституту, що розміщено за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська,38, яке знаходиться в чужому володінні.

З матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_1 (Відповідач 1) та Державним підприємством "Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" (Позивач) 09.02.2001р. в простій формі укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна загальною площею 1690,1 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.03.2014р. №408-р із сфери управління Міністерства промислової політики України до сфери управління Міністрества економічного розвитку і торгівлі передано державні підприємства, в тому числі і Державне підприємство "Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут".

Відповідно до ст. 317, 318 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу, якою до учасників цивільних відносин зараховано державу Україна.

Ст. 326 Цивільного Кодексу України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.

У відповідності до ст. 141 Господарського кодексу України до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб'єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності. Держава через уповноважені органи державної влади здійснює права власника також щодо об'єктів права власності Українського народу, зазначених у частині першій статті 148 цього Кодексу.

Управління об'єктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади. У випадках, передбачених законом, управління державним майном здійснюють також інші суб'єкти.

Відчуження суб'єктом господарювання державного майна, яке належить до основних фондів, здійснюється у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Продаж суб'єктом господарювання державного майна, яке належить до основних фондів, здійснюється лише на конкурентних засадах.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За приписами ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

П. 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 зазначено, що у відповідних випадках майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, позовів відповідно до статей 387 - 390 або глави 83 Цивільного кодексу України, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України.

Так, відчуження майна державного підприємства проводиться безпосередньо підприємством, після отримання на це дозволу органу виконавчої влади, що здійснює управління державним майном, за погодженням з Фондом державного майна України.

Як вже зазначено, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.02.2001р. укладено в простій формі, без дозволу на це вищезазначених органів, без нотаріального посвідчення та в порушення вимог законодавства, тому може вважатись таким, що не є укладеним.

Крім того, Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2007р. скасовано заочне рішення суду від 21.12.2006р., яким визнано дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.02.2001р.

Викладені обставини свідчать про нікчемність правочину купівлі-продажу від 09.02.2001р., Державне підприємство "Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" та майно, що перебуває у нього на балансі є державною власністю.

Приймаючи до уваги вищевикладене, власником спірного майна залишається держава Україна, тому позовні вимоги щодо визнання права власності судом вже встановлені і не потребують доказування, у зв'язку з чим, суд відмовляє в їх задоволенні.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Отже, заявлені позивачем позовні вимоги в частині витребування державного майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованими, доведеними, та підлягають судом задоволенню повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів (Відповідач 2, Відповідач 3) пропорційно задоволених позовних вимог відповідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Одеський Спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" про витребування незаконно відчуженого державного майна з чужого володіння та визнання права власності - задовольнити частково.

2. Зобов'язати ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) повернути з незаконного володіння майно загальною площею 1690,1 кв.м, розташоване в АДРЕСА_1:

- одноповерхове нежитлове приміщення літ. «А» загальною площею - 248,1 кв. м, до якого відноситься - підвал - 1, коридор - 2, 3, кабінети - 4, 5, 6, 9, 10, майстерня - 7, підсобне приміщення - 8;

- двоповерхове нежитлове приміщення літ. «Б» загальною площею - 797,6 кв.м, до якого відносяться - майстерні - 1, 5, 7, 9, 10, 11, 12, 16,17, 18, 19, 20, підсобне приміщення

- 2, гараж - 3, кабінети - 4, 22, склад - 6, коридор - 8, сходові майданчики - 13, 15, туалет -14, склад-21;

- двоповерхове нежитлове приміщення літ. «В» загальною площею - 352,7 кв. м, до якого відносяться - коридори - 1, 10, 16, битовки - 2, 3, 4, 5, склади - 6, 7, 8, 9, 11, майстерні - 12, 14, туалет - 13, душ - 15, кабінет - 17;

- одноповерхове нежитлове приміщення літ. «Г» загальною площею - 291,7 кв. м, до якого відносяться - майстерні - 1, 8, 9, 10, бокси - 2,3, битовки - 4, санвузол - 5, умивальник - 6, туалет - 7, ТП -11.

у володіння Державного підприємства "Одеський Спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" (65049, м. Одеса, вул. І. Франка, 55, код 00237630)

3. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Одеський Спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" (65049, м. Одеса, вул. І. Франка, 55, код 00237630) 1253 (одна тисяча двісті п'ятдесят три) грн. 27 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_2) на користь Державного підприємства "Одеський Спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут" (65049, м. Одеса, вул. І. Франка, 55, код 00237630) 1253 (одна тисяча двісті п'ятдесят три) грн. 27 коп. судового збору.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати після прийняття рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 вересня 2016 р.

Суддя Г.А. Лепеха