Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

20 вересня 2016 року справа № 927/692/16

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_2

Представник позивача: ОСОБА_2, АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікамода", , вул. Кільцева, 9, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 150 591,5 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 1908 від 20.07.2016 р.

(після відкладення в судове засідання 20.09.2016 року не з'явилась)

від відповідача: не з'явився

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованість за договором № ЛВВ 120416 від 12.04.2016 р. у розмірі 150 591,50 грн.

11.08.2016 року, через канцелярію суду від представника позивача надішли письмові пояснення.

В судове засідання 08.09.2016 року з'явився представник позивача. Представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Так, судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача повернулась на адресу суду 04.08.2016 року з відміткою відділення поштового зв'язку "через не запит".

16.09.2016 року, через канцелярію суду, від представника позивача надійшли письмові пояснення з додатками та клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 9:30, 20.09.2016 року без участі представника позивача за достатністю доказів по справі.

19.09.2016 року через канцелярію суду, від представника позивача надійшли письмові пояснення про визнання платіжного доручення відповідача № 174 від 06.06.2016 року про сплату 20 000,00 грн. на рахунок позивача належним доказом часткової оплати відповідачем рахунку-фактури № Л - 60 від 10.06.2016 року. Письмові пояснення долучені судом до матеріалів справи.

В судове засідання 20.09.2016 року представники сторони не з'явились. Позивач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Судова кореспонденція, направлена на його адресу була ним отримана 12.09.2016 року про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. Представник відповідача також не з'явився, направлена судова кореспонденція повернулась на адресу суду 16.09.2016 року з відміткою відділення зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

В судовому засіданні 20.09.2016 року судом здійснено безкоштовний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.09.2016 р. за кодом ТОВ «Нікамода». Судом встановлено наявність внесених до реєстру відомостей про місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Нікамода» - 14032, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ КІЛЬЦЕВА, будинок 9, на яку судом здійснюється направлення судової кореспонденції, з огляду на її зазначення в т.ч. по тексту позовної заяви.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що всі процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені відповідачу по справі за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресою, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність сформованого та наданого суду відповідачем відзиву на позов.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

12 квітня 2016 року сторонами укладено договір поставки товару № ЛВВ 120416, згідно п 1.1. якого постачальник (позивач) зобов'язується поставляти та передати у власність покупця (відповідача) товар в асортименті і кількості згідно замовлень покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах договору.

Згідно п. 5.2. договору покупець (відповідач) перераховує 20% суми зазначеної в рахунку протягом 2-х робочих днів із дня одержання рахунку, та 80 % суми на протязі 10 робочих днів з моменту отримання товару, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок продавця (позивача), якщо інше не обумовлено сторонами.

10 червня 2016 року позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № Л - 060 від 10 червня 2016 року, згідно якого загальна сума за поставлений товар становить 170591,50 грн.

06 червня 2016 року відповідач перерахував позивачу кошти у розмірі 20 000,00 грн. з призначенням платежу: оплата за товар згідно рах. № л-038 від 12.04.2016 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжного доручення № 174 від 06.06.2016 року та звіту про дебетові та кредитові операції по рахунку позивача. Позивач в письмових поясненнях підтверджує, що ці кошти прийняті ним як передоплата згідно договору № ЛВВ 120416 від 12.04.2016 року.

Судом досліджено та зроблено висновок про правомірність прийняття позивачем як передоплата по поставці за видатковою накладною №Л-172 від 10.06.2016 року оплати 20 000 грн. з визначеним позивачем призначенням платежу «.. оплата за товар згідно рахунку № Л-038 від 12.04.2016 року..», оскільки згідно акту звірки розрахунків підписаного сторонами та платіжних доручень № 131 від 13.04.2016 року, № 145 від 22.04.2016 року та № 147 від 26.04.2016 р., звіту про дебітові та кредитові операції по рахунку позивача за період квітень 2016 року, що наявні в матеріалах справи, з огляду на письмові пояснення позивача, вбачається повна оплата відповідачем рахунку - фактури № Л - 038 від 12.04.2016 року та , відповідно, попередньої поставки по накладній № Л-117 на суму 74470 грн. Так, оплати відповідачем здійснено 13.04.2016 року на суму 17732 грн., 22.04.2016 року на суму 51000 грн. та 26.04.2016 року на суму 5738 грн., загалом 74470 грн.

На підтвердження прийняття поставленого товару відповідачем позивач надав суду копію видаткової накладної № Л - 172 від 10 червня 2016 року, яка підписана та скріплена печатками обох сторін, ТТН №Л-172 від 10.06.2016 року з підписами та печатками сторін у справі.

Позивачем також надано суду акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.04.2016 року по 22.06.2016 року, який засвідчений підписами та печатками обох сторін. Так, згідно акту, борг відповідача перед позивачем станом на 22.06.2016 року становить 150 591,50 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, з огляду на п.5.2 умови договору, у відповідача з 25.06.2016 року виникла прострочка з виконання обов'язку по оплаті товару по накладній №Л-172 від 10.06.2016 року на суму 150 591,50 грн., обов'язок по оплаті на момент розгляду справи відповідачем не виконаний, оплата не проведена.

Враховуючи те, що сторони по справі є господарюючими суб'єктами, суд приходить до висновку про застосування до них положень Господарського Кодексу України.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання господарського зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, не спростував належними доказами позицію позивача.

Матеріали справи не містять доказів повної оплати відповідачем послуг позивача.

Виходячи з того, що відповідач порушив умови договору щодо виконання обов'язку перед позивачем по оплаті товару на суму 150591,50 грн., що підтверджено доказами наданими позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному розмірі.

З огляду на такий висновок суду, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2258,89 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 629, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікамода" (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Кільцева, 9 код 38423660, р/р 4600 в ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 353586) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, НОМЕР_2 в ХМРУ "ПриватБанк", МФО 351533) суму заборгованості в розмірі 150 591,50 грн. та 2 258,89 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А.Фетисова