ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"06" вересня 2016 р. Справа № 902/611/16

за позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 58000)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" (вул. Залізнична, 4, с. Ялтушків, Барський район, Вінницька область, 23021; вул. Пролетарська, буд. 6, офіс, 1, м. Бар, Вінницька область, 23000)

про стягнення 1127994 грн 27 коп.

Головуючий суддя Тварковський А.А.

Cекретар судового засідання Кузьменко В.В.

Представники:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 21.10.2014р.;

відповідача: не з"явився,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" 1127994 грн 27 коп.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.07.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/611/16 з призначенням її до розгляду. Крім того, ухвалою від цієї ж дати відхилено заяву ОСОБА_1 від 18.07.2016р. (вх. №06-73/20/16 від 25.07.2016р.) про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ухвали суду від 16.08.2016р. відкладено слухання справи до 06.09.2016р. через неявку в судове засідання представників сторін та неподання ними витребуваних доказів по справі.

В судове засідання на визначену дату (06.09.2016р.) з"явився представник позивача, надавши суду пояснення в обґрунтування своїх вимог.

Натомість відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався не зважаючи на те, що про дату, час слухання справи повідомлявся належним чином ухвалою, яка надсилалася на його адресу рекомендованою кореспонденцією. При цьому, 30.08.2016р. на адресу суду від останнього надійшов відзив вих. №441 від 25.08.2016р. згідно якого останній просить провадження по справі припинити, в зв''язку з непідвідомчістю даного спору господарському суду .

Згідно із п 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, з огляду на наступне.

Частинами 1,2 статті 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; Рахункової палати, яка звертається до господарського суду в інтересах держави в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника. Господарський суд розглядає справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди".

В силу ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство. Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у даній справі є громадянин ОСОБА_1. Разом із тим за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців останній є фізичною особою-підприємцем, проте характер правовідносин поданого на вирішення спору не свідчить про наявність між сторонами спору, пов'язаного із господарськими правовідносинами між контрагентами. Тобто ОСОБА_1 звертається до суду саме в якості громадянина - фізичної особи, яка не перебуває у господарських правовідносинах з ТОВ «Барський комбікормовий завод» та просить стягнути з останнього 788200 грн отриманих товариством без достатньо правової підстави та 339794 грн 27 коп. пені, що унеможливлює його участь в якості сторони в господарському процесі на загальних підставах.

Більше того аналіз даного спору також свідчить, що він і не є корпоративним.

Так відповідно до п.1.1, 1.2 постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Натомість ОСОБА_1 хоч і посилається на те, що він входив до складу учасників ТОВ "Барський комбікормовий завод", проте жодних позовних вимог, зокрема пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи, визнання недійсними її рішень, вимоги пов'язані із виходом із товариства, які б могли ідентифікувати вказаний спір як корпоративний, ним не заявляються.

До того ж він не є спором про банкрутство.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, з огляду на вказане, виходячи з предмету спору та суб'єктного складу сторін, що зазначені в позовній заяві, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах, що є підставою для припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.80, ст.ст. 22, 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі №902/611/16 припинити на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1, 58000)

3, 4 - відповідачу (вул. Залізнична, 4, с. Ялтушків, Барський район, Вінницька область, 23021; вул. Пролетарська, буд. 6, офіс, 1, м. Бар, Вінницька область, 23000)