РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/13642/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД"
до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного
про стягнення 3737,65 грн.
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Литвиненко С.В. - представники за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про стягнення 3737,65 грн. заборгованості, з якої: 1900,32 грн. - основний борг; 150,26 грн. - 3% річних та 1687,07 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №21-2/11 від 21.11.2013 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 порушено провадження у справі №910/13642/16, розгляд справи призначено на 05.09.2016.

05.09.2016 від відповідача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також заява №402 від 31.08.2016 про визнання суми основного боргу.

Представник позивача в судовому засіданні 05.09.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Відповідач в засідання господарського суду своїх представників не направив, втім у заяві №402 від 31.08.2016 просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.09.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.11.2013 між Республіканським вищим училищем фізичної культури Міністерства освіти і науки України, яке змінило назву на Олімпійський коледж імені Івана Піддубного (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" (продавець) було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №21-2/11, відповідно до умов якого продавець зобов'язується у 2013 році поставити та передати у власність замовникові: серветки паперові (17.12.2), дошка кухонна (16.29.12) надалі «товар», в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити товар (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.2, 2.3 договору товар, вказаний в специфікації цього договору, поставляється замовнику партією, яка визначається специфікацією, в якій зазначається: найменування товару, кількість товару, що повинна постачатися, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за сортами, марками, типами, розмірами та додаткові до комплекту вироби.

Сума цього договору становить 1900,32 грн. в тому числі ПДВ 316,72 грн. (п. 3.1 договору).

Пунктами 4.3, 4.4 договору сторони визначили, що оплата за товар здійснюється впродовж 15 календарних днів з дати підписання рахунку та за умови, що ціна товару, що вказана в рахунку, який надається продавцем замовнику, відповідає специфікації цього договору.

За умовами п. 5.1, 5.5 договору продавець зобов'язується поставити (передати) товар замовнику впродовж двох робочих днів, з моменту отримання від замовника заявки (усної чи письмової) і товар вважається поставленим замовнику з моменту підписання замовником рахунку.

Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором (п. 10.1, 10.2 договору).

Сторонами також було підписано Специфікацію (калькуляцію), яка є Додатком №1 до Договору №24-6/12 від 24.12.2013, на поставку товарів загальною вартістю 1900,32 грн. з ПДВ.

На виконання умов даного договору, позивач 20.11.2013 виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000406 на суму 1900,32 грн., а також здійснив поставку узгодженого товару на вказану суму, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №РН-000/01 від 21.11.2013, яка підписана уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплена печатками підприємств.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначених товарів.

Відповідач же, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату поставленого товару належним чином не здійснив, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 1900,32 грн., яка і заявлена до стягнення.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 1900,32 грн.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 150,26 грн. за 962 дні прострочення платежу та інфляційні втрати у розмірі 1687,07 грн. за період з грудня 2013 року по червень 2016 року включно.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд зазначає, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, в сумі 150,17 грн., оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" не враховано, що у 2016 році 366 днів, а не 365.

Також в результаті перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3.1., 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Так, за розрахунком суду, розмір інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача становить 1455,25 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (02156, м. Київ, вулиця Матеюка, будинок 4; ідентифікаційний код 02125315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Майстер ЛТД" (04071, м. Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 3-А; ідентифікаційний код 24262124) 1900 (одну тисячу дев'ятсот) грн. 32 коп. основного боргу, 150 (сто п'ятдесят) грн. 17 коп. 3% річних, 1455 (одну тисячу чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 25 коп. інфляційних втрат та 1292 (одну тисячу двісті дев'яносто дві) грн. 50 коп. судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.09.2016.

Суддя О.А. Грєхова