КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа№ 910/6172/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Коршун Н.М.

Алданової С.О.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Акопян Н.К. - дов. б/н від 01.06.2016 року

від відповідача Портянка О.В. - дов. № 25 від 08.06.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілапостач»

на рішення господарського суду міста Києва

від 02.06.2016 року (суддя Гумега О.В.)

у справі № 910/6172/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілапостач»

(далі - ТОВ «Смілапостач»)

до Київського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України (далі - АМК)

про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної

колегії Київського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 року

№ 60 «Про порушення законодавства про захист

недобросовісної конкуренції та накладення штрафу»

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі № 910/6172/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржене рішення винесено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/6172/16 за апеляційною скаргою ТОВ «Смілапостач» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі № 910/6172/16 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 12.07.2016 року.

11.07.2016 року через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 12.07.2016 року оголошено перерву на підставі ст. 77 ГПК України на 06.09.2016 року.

05.09.2016 року через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшли клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових документів та про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 06.09.2016 року з'явилися представники всіх учасників судового процесу. Представник позивача в судовому засіданні незалежно від клопотання про відкладення розгляду справи, доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржене рішення за наведених у скарзі підстав скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, оскаржене рішення суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

На підставі ст. 101 ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що від нього не залежали. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 року № 60 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу»; зміну суми штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34000 грн.) на штраф в розмірі до одного відсотка доходу суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладався штраф, тобто в розмірі 62,19 грн.; зупинення виконання рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 на час розгляду справи у суд; зупинення нарахування пені на час судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване ним рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 року № 60 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» винесене за неповного з'ясування обставин та без доведення обставин, які мають значення для справи, які помилково визнано встановленими. Крім цього, відповідачем порушено процесуальний порядок розгляду справ та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо.

З'ясувавши фактичні обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 року № 60 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» й оскільки пропущений строк не може бути відновлено, отже він є присікальним, відмовив в задоволенні позовних вимог.

Так, відмовляючи в позові, місцевий суд посилався на те, що позовна заява зареєстрована відділом діловодства господарського суду міста Києва за вх. № 6172/16 04.04.2016 року, що свідчить про її подання позивачем з пропуском встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного строку для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України тощо.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, як встановлено матеріалами справи, рішенням Адміністративна колегія Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 року № 60 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 104-02/07.15 (надалі - Рішення):

1. Визнано дії ТОВ «Смілапостач», які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 13.02.2015 № 26-02/370 у встановлені головою Відділення строки, порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

2. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини вказаного рішення, на ТОВ «Смілапостач» накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції АМК має повноваження перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону визначено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, зокрема: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення (ч. 2 ст. 59 Закону ).

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів АМК України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

В зв'язку з цим, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, посилаючись на те, що не погоджується із прийнятим відповідачем Рішенням й просить визнати його недійсним та скасувати. Згадане рішення, на думку позивача, винесене за неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, без доведення обставин, які мають значення для справи і які помилково визнано встановленими, а також з порушенням процесуального порядку розгляду справ та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки в порушення ч. 2 ст. 37, ч. 2 ст. 35, ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не було забезпечено належним чином явку представників позивача на розгляд справи, не задоволено клопотання про приєднання доказів, їх дослідження.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач наголошував на тому, що отримав оскаржуване Рішення 20.01.2016 року, на підтвердження чого надав відповідь Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 31.05.2016 року, відтак вважав, що строк для подання позову ним не пропущений.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Як вбачається з матеріалів справи, копія Рішення надіслана відповідачем позивачу супровідним листом № 02-05/2660 від 25.12.2015 року рекомендованим поштовим відправленням № 725 й позивачем отримано 20.01.2016 року, що підтверджується інформацією, отриманою судом першої інстанції за допомогою автоматизованого сервісу відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором. Таким чином, станом на 31.05.2016 року «Відправлення за номером 725 вручене адресату (одержувачу) особисто 20.01.2016 об'єктом поштового зв'язку ЧЕРКАСИ 1 з індексом 18001». Згадана інформація міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" всесвітньої мережі Інтернет (http:/ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) та згідно ст.35 ГПК України є загальновідомою та не потребує доказування.

Крім цього, отримання позивачем оскаржуваного Рішення 20.01.2016 року підтверджується листом Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 31.05.2016 року № 06-20-507 та не заперечується позивачем на день розгляду справи апеляційним господарським судом.

Таким чином, двомісячний строк з дня одержання позивачем Рішення для його оскарження закінчився 21.03.2016 року (оскільки 20.03.2016 року припадало на вихідний день).

Відповідно до відмітки на позовній заяві, ії отримано господарським судом міста Києва 04.04.2016 року за вх. № 6172/16, однак ця позовна заява вих. № 03-16/2 від 17.03.2016 року була доставлена до суду кур'єрською службою «South West Express», що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною № 946567, згідно якої вказане в ній відправлення (в т.ч. «позовна заява») було відправлене відправником (ТОВ «Смілапостач») 18.03.2016 року та прийнято одержувачем (господарський суд міста Києва) 04.04.2016 року.

Положеннями ч. 4 ст. 51 ГПК України встановлено, що процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

З огляду на наведені приписи закону днем подання документів вважається дата поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надіслано відповідний документ.

В матеріалах справи відсутні докази здачі на пошту позовної заяви вих. № 03-16/2 від 17.03.2016 року і доданих до неї документів до 24-ї години останнього дня строку для оскарження Рішення, а наявна в матеріалах справи накладна кур'єрської служби «South West Express» № 946567 від 18.03.2016 року з огляду на вищенаведене не приймається судом в якості належного і допустимого доказу на підтвердження звернення позивача до суду з згаданою позовною заявою 18.03.2016 року.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати, що передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними й встановлена ЦК України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само якй щодо оскарження розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Аналогічним чином вирішується й питання з приводу строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Крім цього, згідно п. 34 Листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009 року № 01-08/530 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» у відповідь на питання, яким чином має діяти господарський суд, якщо позовну заяву про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України подано після закінчення строку, визначено, що на підставі ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» пропуск позивачем зазначеного строку є підставою для відмови в задоволенні позову про визнання рішення органу Антимонопольного комітету України недійсним.

Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку, що позивач пропустив двомісячний строк для оскарження Рішення, а пропущений строк не може бути відновлено як присікальний, відтак правомірно відмовив позивачу в задоволенні позову про визнання недійсним та скасування Рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженими певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.ст. 33, 34 ГПК України).

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілапостач» залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі № 910/6172/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/6172/16 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Н.М. Коршун

С.О. Алданова