ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"01" вересня 2016 р. Справа № 911/1987/16

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-ТО» (61054, Харківська обл., місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок 120, офіс 32)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» (08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Прорізна, будинок 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Космонавтів,14)

про стягнення 36615,61 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» (08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Прорізна, будинок 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-ТО» (61054, Харківська обл., місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок 120, офіс 32)

про стягнення 52460,58 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Партнер-ТО» - ОСОБА_2 (дов. б/н від 04.05.2016), ОСОБА_3 (керівник);

від ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» - ОСОБА_4 (керівник);

від третьої особи - ОСОБА_5 (дов. б/н від 28.10.2015).

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер-ТО» (далі позивач, ТОВ «Партнер-ТО») звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» (далі відповідач, ТОВ «НВП «Укрвермікуліт») про стягнення 36615,61 грн., з яких: заборгованість по оплаті по договору №Д-23092015-3 від 23.09.2015 у сумі 34438,00грн, нараховані за прострочення оплати станом на 09.06.2016 інфляційне збільшення у сумі 1721,90грн і 3% річних у сумі 455,71грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» звернулось із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-ТО» про стягнення 52460,58 грн., з яких: збитки у сумі 50000грн і неустойка у сумі 2460,58грн, спричинені і нараховані у звязку з несвоєчасним виконанням договору №Д-23092015-3 від 23.09.2015 (арк. с. 84-88, 181-183).

Відповідач проти первісного позову заперечує з посиланням на неналежне виконання позивачем взятих на себе по договору зобовязань що строку доставки вантажу (арк. с. 163-164).

Позивач заперечує проти зустрічного позову, вважає, що затримка доставки вантажу відбулась по вині замовника, що заявлені збитки не були спричинені такою затримкою доставки (арк. с. 209-220, 239-243).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Партнер-ТО» (Виконавець) та ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» (Замовник) 23.09.2015 був укладений договір №Д-23092015-3 перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні (далі Договір), відповідно до якого Виконавець зобовязався від свого імені і за рахунок Замовника здійснювати організацію доставки вантажів в міжнародних сполученнях (арк. с. 15-18).

Згідно пунктів 2.1 2-6 Договору Замовник зобовязаний надавати Виконавцю оригінали або факс-копію транспортної заявки, яка є невідємною частиною Договору, за 48 годин до дати завантаження, підготувати вантаж до перевезення до узгодженого строку завантаження, забезпечити належне оформлення товаросупровідних і митних документів, забезпечити визначений цим Договором нормативний строк простою автомобіля, повідомляти негайно Виконавця про початок простою.

Обовязки Виконавця встановлені розділом 3 цього Договору.

Зокрема, згідно пункту 3.4 Договору Виконавець зобовязався надати вантаж вантажоотримувачу у вказані у заявці строки.

Плата за послуги на кожне перевезення фіксується в заявці (пункт 4.1 Договору).

Для виконання послуг Замовник перераховує Виконавцю суму, вказану в транспортній заявці. Сума включає в себе вартість послуг по перевезенню, розмір яких відображається у двосторонньому акті (пункт 4.2).

За умовами пункту 4.4 Договору у випадку, якщо сторони визначать у заявці на перевезення вантажу, що оплата повинна бути здійснена після виконання перевезення, підставою для оплати є рахунок-фактура і копія CMR, акт виконаних робіт (факсові копії, підтверджені направленим в 3-денний строк їх оригіналом). Оплата здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту направлення документів, якщо в заявці не вказано інше.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що за зрив строків доставки вантажу, вказаних у заявці, або запізнення транспортного засобу під завантаження від вказаного у заявці строку Виконавець виплачує Замовнику неустойку у розмірі суми в грн., еквівалентній по міжбанківському курсу, встановленому у обумовлений день доставки, за кожну почату добу запізнення, якщо у заявці не вказано інше.

Договір діє з моменту його укладення і діє до 31.12.2015 (пункт 8.1).

ТОВ «Партнер-ТО» (Замовник) і Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) 30.10.2015 укладений договір-доручення №30/10/15/1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, відповідно до якого Замовник доручає, а Перевізник-Виконавець зобовязується виконати транспортні перевезення вантажів в міжнародному сполученні за заявками, поданими Замовником, а Замовник зобовязався оплатити надані транспортні послуги (арк. с. 11-14).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно заявки №02-30/10 від 30.10.2015 ТОВ «Партнер-ТО» повинен був здійснити для ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» перевезення вантажу (будматеріали в біг-бегах) 22т у міжнародному сполученні за маршрутом Бельгія-Україна (Ессен-Васильків), завантаження 02.11.2015 об 11-00, строк доставки 05-06.11.2015, сума фрахту 38500грн, розрахунок в день розмитнення (арк. с. 19).

Відповідна заявка за №З-30102015-4 від 30.10.2015 була направлена ТОВ «Партнер-ТО» перевізнику фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (арк. с. 20).

Як вбачається з міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №121664667, вантаж був отриманий ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» 09.11.2015, що ним також підтверджується у відзиві на позов, зустрічному позові і переписці з позивачем, а також оплатою 30.12.2015 по Договору №Д-23092015-3 від 23.09.2015 вартості 4062грн за виключенням завданих збитків та штрафів за невчасну доставку (арк. с. 25, 174).

Акти про надання транспортних послуг №З-30102015-4 та №З-30102015-4/1 від 09.11.2015 на суму 38400грн і 100грн ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» не підписані (арк. с. 21-22).

Таким чином, ТОВ «Партнер-ТО» на виконання умов Договору надав, а ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» отримав послуги на суму 38500грн.

ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» 30.12.2015 здійснена оплата по вказаному Договору у сумі 4062грн, що підтверджується банківською випискою (арк. с. 174).

Ці обставини відповідачем не спростовані, а тому заборгованість ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» перед ТОВ «Партнер-ТО» становить 34438грн (38500грн 4062грн).

За таких обставин позовна вимога ТОВ «Партнер-ТО» про стягнення заборгованості у сумі 34438грн обґрунтована і підлягає задоволенню.

Оскільки відповідно до умов пункту 4.4 Договору та заявки №02-30/10 від 30.10.2015 оплата мала бути здійснена відповідачем ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» в день розмитнення 09.11.2015.

Отже, відповідач прострочив оплату по Договору у сумі 4062грн з 10.11.2015 по 29.12.2015, а заборгованість у сумі 34438грн є простроченою з 10.11.2015.

Позивачем на прострочену суму заборгованості 34438грн заявлені до стягнення інфляційні у сумі 1721,90грн і 3% річних у сумі 455,71грн, які нараховані за період з 01.01.2016 по 09.06.2016.

Розрахунок суми інфляційних і 3% річних перевірений судом і визнаний таким, що не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому ці вимоги також підлягають задоволенню.

Що стосується зустрічного позову, то суд встановив наступне.

Оскільки у встановлений заявкою №02-30/10 від 30.10.2015 строк 05-06.11.2015 вантаж не був доставлений, то заявлена ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» вимога про стягнення передбаченої пунктом 5.5 Договору неустойки у розмірі суми у гривневому еквіваленті 100 євро по міжбанківському курсу, встановленому в обумовлений день доставки, що становить 2460,58грн, є правомірною і підлягає задоволенню.

ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» у зустрічному позові також просить стягнути з Відповідача 2 (ТОВ «Партнер-ТО») на користь Позивача 2 (ТОВ «НВП «Укрвермікуліт») збитки у сумі 50000грн, які, як стверджує ТОВ «НВП «Укрвермікуліт», спричинені йому у звязку з простроченням доставки вантажу по заявці №02-30/10 від 30.10.2015, у звязку з чим ним (ТОВ «НВП «Укрвермікуліт») був сплачений штраф у сумі 50000грн контрагенту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 за невиконання договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Статтею 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника (невиконання або неналежне виконання ним зобовязань), наявність збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.

ТОВ «НВП «Укрвермікуліт», який у зустрічному позові називає себе Позивач 2, в підтвердження понесених ним збитків надав договір поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 між ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» (постачальник) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, відповідно до якого постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти і оплатити вермікуліт спучений фракції 2 (марка FINE) в кількості 9,04м3 (113 мішків) та вермікуліт спучений фракції 4 (марка MEDIUM) в кількості 9,04м3 (113 мішків), який поставляється покупцю 09.11.2015 (арк. с. 101-102).

Пунктом 5.1 цього договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 передбачено, що «за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 50000грн. Сплата штрафу в розмірі 25000грн здійснюється протягом 20 банківських днів з дня отримання Постачальником мотивованої претензії від Покупця, решта штрафу в розмірі 25000грн здійснюється протягом 35 банківських днів з дня отримання Позивачем 2 мотивованої претензії від фізичної особи підприємця ОСОБА_6.».

ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» надані заявлені до нього фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 претензія №42 від 09.11.2015, в якій ФОП ОСОБА_6 повідомляє про відмову від отримання ним вермікуліту спученого по договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 та сплату визначеного пунктом 5.1 цього договору штрафу, та претензія №47 від 28.12.2015 з повторною вимогою сплатити штрафні санкції, передбачені пунктом 5.1 договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015, а також платіжне доручення №2238 від 02.08.2016 і банківську виписку по рахунку про перерахування ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» ФОП ОСОБА_6 50000грн штрафних санкцій згідно пункту 5.1 договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 і претензій №42 від 09.11.2015, №47 від 28.12.2016 (арк. с. 103-104, 145-146).

ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» стверджує, що у звязку з простроченням доставки ТОВ «Партнер-ТО» вантажу по заявці №02-30/10 від 30.10.2015 ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» не мав можливості виконати у встановлений строк 09.11.2015 поставку фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 по договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015, оскільки на його складі не було сировини (концентрату вермікулітового); що при своєчасній доставці у встановлений заявкою №02-30/10 від 30.10.2015 строк 05-06.11.2015 ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» виконав би свої зобовязання перед ФОП ОСОБА_6 у встановлений договором поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 строк 09.11.2015.

Відсутність на складі ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» залишку концентрату вермікулітового марки FINE (2) в період з 15.10.2015 по 09.11.2015 і марки MEDIUM (4) з 10.09.2015 по 09.11.2015 та вермікуліту спученого фракція 2 (FINE) з 22.10.2015 по 10.11.2015 і фракція 4 (MEDIUM) з 06.10.2015 по 10.11.2015 підтверджена картками складського обліку матеріалів (арк. с. 184-191).

Судом встановлено, що ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» сплатило ФОП ОСОБА_6 штраф у сумі 50000грн не у встановлений пунктом 5.1 договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 строк, а після порушення провадження за позовною заявою ТОВ «Партнер-ТО» від 13.06.2016, яка надійшла до господарського суду 17.06.2016, і безпосередньо перед поданням зустрічного позову вих. №77/2 від 03.08.2016, який надійшов до суду 05.08.2016.

При цьому претензія №42 заявлена до ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» не після спливу встановленого договором поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 строку 09.11.2015, а день день поставки 09.11.2015.

Окрім того суд звертає увагу, що ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» називає себе «Позивач 2» у зустрічному позові, що при укладенні договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 з ФОП ОСОБА_6 ТОВ «НВП «Укрвермікуліт», як сторона по цьому договору, є постачальником, а не «Позивач 2» (як вказано у пункті 5.1 зазначеного договору), що на день укладення цього договору поставки ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» не знав і не міг знати про затримку доставки вантажу по заявці №02-30/10 від 30.10.2015, про позов ТОВ «Партнер-ТО» до ТОВ «НВП «Укрвермікуліт», про звернення ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» із зустрічним позовом, в якому він називатиме себе Позивач 2 (найменування особи відповідача, який звернувся із зустрічним позовом, як Позивач 2 вказане саме ТОВ «НВП «Укрвермікуліт», Господарський процесуальний кодекс України не містить поняття такої строни в судовому процесі як «Позивач 2»).

Суд вважає, що при нульовому залишку сировини на складі станом на день укладення договору поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» мав можливість і повинен був врахувати всі можливі ризики щодо можливої затримки доставки вантажу у міжнародному сполученні; що встановлення у договорі поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 штрафу за порушення строків поставки у розмірі 50000грн у порівнянні із сумою цього договору 59664грн (пункт 3.4 договору) є неспіврозмірним.

Окрім того, ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» не вжив заходів по внесенню 06-07.11.2015 змін у договір поставки №129/ІІІ-17 від 31.10.2015 в частині зміни строку поставки; не вжив заходів щодо зменшення такого штрафу у процесі судового розгляду відповідного спору.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» завідомо встановило умови і вчинило дії/допустило бездіяльність, що призвели до сплати ним ФОП ОСОБА_6 штрафу у сумі 50000грн, а тому причинно-наслідкового звязку між такими збитками ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» і простроченням доставки ТОВ «Партнер-ТО» вантажу по заявці №02-30/10 від 30.10.2015 суд не вбачає.

А тому підстави для покладення на ТОВ «Партнер-ТО» заявлених ТОВ «НВП «Укрвермікуліт» збитків у сумі 50000грн відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» (код 31101383) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-ТО» (код 38631481) кошти у сумі 36615,61грн (тридцять шість тисяч шістсот п'ятнадцять грн.. 61коп), з яких: заборгованість у сумі 34438,00грн, інфляційне збільшення у сумі 1721,90грн, 3% річних у сумі 455,71грн; судовий збір у сумі 1378грн (одна тисяча триста сімдесят вісім грн..).

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-ТО» (код 38631481) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрвермікуліт» (код 31101383) неустойку у сумі 2460,58грн (дві тисячі чотириста шістдесят грн. 58коп), судовий збір у сумі 36,90грн (тридцять шість грн. 90коп).

5. В іншій частині вимог зустрічного позову відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 06.09.2016.