КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 925/600/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Александров В.М.-представник;

Від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.06.2016

у справі № 925/600/16 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання поновленим договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання поновленим договору оренди землі.

Позовні вимоги мотивовані необхідністю визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 14 лютого 2011 року, що зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі (про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 квітня 2011 року за № 00720), укладений між Орендодавцем Золотоніською райдержадміністрацією та Орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" на право користування земельною ділянкою загальною площею 38,8587 га ріллі із земель запасу державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.06.2016 у справі № 925/600/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 14.02.2011, що зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі (про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.04.2011 за № 00720), укладений між Орендодавцем Золотоніською райдержадміністрацією та Орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" на право користування земельною ділянкою загальною площею 38, 8587 ріллі із земель запасу державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у справі №925/600/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області було відстрочено сплату судового збору та прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.09.2016.

13.09.2016 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги відповідача та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В судовому засіданні, призначеному на 13.09.2016, представник позивача надав пояснення по суті спору, та заперечував проти доводів апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві.

В судове засідання, призначене на 13.09.2016, повноважні представники відповідача не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 02.03.2006 між Золотоніською районною державною адміністрацією (Орендодавець), в особі першого заступника голови районної державної адміністрації Лободи Миколи Миколайовича, який діє відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації", з одного боку та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" (Орендар) в особі директора Демиденка Валерія Івановича, який діє на підставі статуту, з другого боку було укладено договір оренди землі (а.с. 23-25), у відповідності до якого Орендодавець на підставі розпорядження голови Золотоніської райдержадміністрації від 24.02.2006 № 69 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради за межами населеного пункту (п. 1 Договору).

Згідно з пунктом 7 Договору, його укладено на 5 років, по 31.12.2010. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Даний Договір зареєстрований у Золотоніському районному райвідділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.03.2006 за № 02.

14.02.2011 між Золотоніською районною державною адміністрацією в особі голови районної державної адміністрації Криницької Оксани Юріївни, яка діє відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації", з одного боку та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" в особі директора Демиденка Валерія Івановича, який діє на підставі статуту, з другого боку було укладено договір оренди землі (а.с. 12-15), у відповідності до якого Орендодавець на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", розпорядження Золотоніської РДА від 31.12.2010 за № 581, поновляє, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради за межами населеного пункту (п. 1 Договору).

Договір оренди зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.04.2011 за № 00720.

Відповідно до пункту 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 38,8587 га ріллі із земель запасу.

Пунктом 4 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2) складає 718 287,84 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України визначено, що майнові відносини, які виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно з статтею 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким Орендодавець зобов'язаний за плату передати Орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а Орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі").

Відповідно до пункту 7 Договору від 14.02.2011, його укладено терміном на 5 років (з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вбачається з матеріалів справи у сторін виникло питання про порядок обрахунку терміну дії договору оренди від 14.02.2011 року - з дати його підписання чи з дати його державної реєстрації 08.04.2011.

Станом на дату укладення договору оренди землі від 14.02.2011 була чинною норма ЗУ "Про оренду землі", якою визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

З 01.01.2013 набрали чинності зміни до статті 6 Закону України "Про оренду землі", останнім абзацом якої визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, а статтю 18 було виключено.

Тобто вирішальною в даному випадку є обставина, що договір оренди землі від 14.02.2011 був не первинно укладеним позивачем договором на користування земельною ділянкою, а був поновленням відносин, тобто узгодженим продовженням дії попередніх договірних стосунків між сторонами договору, оскільки про це прямо вказано у пункті 1 цього договору, а тому обрахунок терміну дії договору від 14.02.2011 слід проводити з дати підписання договору , тобто 14.02.2011.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з листом № 2 від 08.02.2016 про поновлення договору оренди землі від 14.02.2014 (вхідний Головного управління № 592/0/1-16 від 08.02.2016), до якого була додана копія Договору оренди землі та копія попереднього витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі (а.с. 27).

З наявної в матеріалах справи копії листа-повідомлення № 2029/2-16 від 09.02.2016 вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області запропонувало СТОВ "Спільне" укласти Додаткову угоду до Договору оренди землі від 14.02.2014 в місячний термін на нових умовах (зокрема, щодо зміни ставки орендної плати) та зазначило перелік документів, необхідних для укладення Додаткової угоди.

Позивач надав перелік документів на вимогу відповідача, необхідних для укладення Додаткової угоди, та проект Додаткової угоди до Договору оренди землі від 14.02.2014 на нових умовах (а.с. 42). Також в листі міститься клопотання позивача щодо продовження терміну надання витягу з нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, після її затвердження районною радою (вхідний Головного управління № 1303/0/1-16 від 09.03.2016).

Листом № 26 від 31.03.2016 позивач просив приєднати до документів, наданих в Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області для укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (вхідний Головного управління № 1922/0/1-16 від 31.03.2016).

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом повідомило СТОВ "Спільне", що оригінал чи належним чином посвідчена копія договору оренди землі, в який СТОВ "Спільне" має намір внести зміни, в поданих на розгляд до Головного управління документах відсутні, тому не є можливим вирішення порушеного питання (вхідний Головного управління № 7039/2-16 від 27.04.2016).

Як вбачається зі змісту ч. 4 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області заперечувало проти поновлення договору оренди землі, посилаючись на той факт, що позивачем нібито не дотримано вимог статей 15, 33 Закону України "Про оренду землі" та ст. 18 Закону України "Про оцінку земель".

Пунктом 2 частини 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2012 р. № 01-06/1821/2012 "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" визначено, що до спірних правовідносин має застосовуватись саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 по справі № 6-219цс14 а саме, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Таким чином виходячи з приписів статтей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ч. 8 та 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Доказів проти того, що позивач протягом строку дії договору оренди належним чином виконував його умови, повністю вносив орендну плату і по даний час продовжує користуватися земельною ділянкою, яка не вилучалася у нього в установленому порядку матеріали справи не містять.

Як зазначено у позові, позивач просив суд визнати поновленим договір оренди від 14.02.2011 на той самий строк і на тих же умовах, оскільки сторони не дійшли згоди щодо внесення змін до договору та не уклали запропоновану позивачем додаткову угоду (а.с. 42).

Заперечення відповідача проти поновлення позивачу договору оренди землі від 14.02.2011 на новий термін і на тих же умовах в свою чергу зводяться не до існування доказів неналежного виконання позивачем умов цього договору, а до доводів про те, що договір не відповідає вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" щодо відсутності інформації про кадастровий номер, необхідності збільшення розміру орендної плати та збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що сторона повинна лише клопотати про поновлення дії договору оренди на той же строк і на тих же умовах, якщо вона і далі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою.

Згідно з п.п. 2, 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 14.01.2015 № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. 25.04.2015 була проведена державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Держгеокадастру від 26.05.2015 № 84 "Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області" погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

Беручи до уваги все вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договору оренди землі від 14.02.2011 підлягає задоволенню.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та недоведеними.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Судові витрати стягуються у відповідності до статті 49 ГПК України. Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 01.07.2016 у справі № 925/600/16 залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ) доход Державного бюджету України 1 595,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу виконавчого документа доручити Господарському суду Черкаської області.

Матеріали справи № 925/600/16 повернути Господарському суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко