ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2016 р. Справа № 921/703/15-г/18

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

Давид Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Міжгосподарського пансіонату з лікування "Лісова Пісня" б/н від 31.05.16 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.16 року

та апеляційну скаргу Міжгосподарського пансіонату з лікування "Лісова Пісня" б/н від 08.06.16 року

на рішення (додаткове) Господарського суду Тернопільської області від 26.05.16 року

у справі №921/703/15-г/18

за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави, м. Тернопіль в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області , м. Тернопіль

до відповідача 1 Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", м. Борщів, Тернопільська область

відповідача 2 Відділ державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації, м. Борщів, Тернопільська область

про визнання недійсним окремих положень статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в частині заснування та участі в управлінні вказаним суб'єктом господарювання колективних сільгосппідприємств (господарств-дольовиків); скасування запису в ЄДР у розділі "перелік засновників юридичної особи..." про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики).

за участю представників:

прокурор - Селікова О.З., Фігель О.Т.

від позивача - Бойцун І.Я. - представник;

від відповідача 1 - Твердохліб В.Д. - представник;

від відповідача 2 - не з'явився;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 921/703/15-г/18 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т. введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.16 апеляційні скарги у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 21.07.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.16 розгляд апеляційних скарг на рішення Господарського суду Тернопільської області від18.05.16 та на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.05.16 об'єднано в одне апеляційне провадження та відкладено розгляд справи на 01.09.16.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.05.16 у справі №921/703/15-г/18 (головуючий суддя Охотницька Н.В., судді Руденко О.В., Хома С.О. ) позов задоволено. Визнано недійсними п. 1.2, 1.4, 3.1, 3.2, 3.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.2, 7.1 Статуту міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" зареєстрованого виконкомом Борщівської народної ради народних народних депутатів від 16 січня 1995 року, в частині заснування та участі в управлінні вказаним суб'єктом господарювання колективних сільгосппідприємств (господарств-дольовиків). Скасовано запис в Єдиному Державному Реєстрі у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи …" про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є "колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики)". Стягнуто з відповідача 1 Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в дохід Державного бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. судового збору. Стягнуто з відповідача 2 Відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації в дохід Державного бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суд Тернопільської від 26.05.16 у даній справі стягнуто з відповідача 1 Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" (на користь Прокуратури Тернопільської області 4 300 (чотири тисячі триста) грн.. 80 коп. судових витрат, пов'язаних зі сплатою послуг експертної установи за проведення судової економічної експертизи у справі № 921/703/15-г/18.

Як зазначено вище, не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням місцевого господарського суду відповідачем подано апеляційні скарги, які об'єднані судом в одне апеляційне провадження, оскільки відповідно до п.16 постанови Пленуму ВГС України від 23.03.12 №6 "Про судове рішення" у разі ж оскарження первісного судового рішення, щодо якого було прийнято додаткове судове рішення, перегляду в сукупності з таким первісним судовим рішенням підлягає і додаткове судове рішення як похідне від первісного судового акта і його невід'ємна складова.

В апеляційних скаргах, Міжгосподарський пансіонат з лікування "Лісова Пісня" покликається, зокрема на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відтак, скаржник вважає, що прокурором невірно визначено позивача у справі та визначення державної частки у майні дитячого оздоровчого закладу проведено з порушенням чинного законодавства.

Апелянтом зазначено про те, що місцевим господарськи судом помилково зазначено про те держава є засновником Міжгосподарського пансіонату «Лісова пісня» та визнано частку держави встановленою, оскільк, на його думку, на момент створення Міжгосподарського пансіонату «Лісова пісня» будь - якої ачстки держави у статуті не було.

Разом з цим, скаржник вважає, що засновниками Міжгосподарського пансіонату «Лісова пісня» є ліквідовані колгоспи за переліком 22, які не передавали будь - яких часток іншим особам в тому числі державі в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Тернопільській області.

При цьому, на думку апелянта, місцевий господарський суд розглядаючи справу не залучив до участі у справі фізичних осіб учасників та засновників Міжгосподарського пансіонату «Лісова пісня».

14 липня 2016 року до суду апеляційної інстанції від прокуратури Тернопільської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про законність рішення місцевого господарського суду та необгрунтованість доводів апеляційної скарги.

Зокрема, прокурором вказано на те, що до компетенції Фонду державного майна України віднесено виявлення, облік та управління державними корпоративними правами, а порушення прав вказаного органу призводить до порушення прав держави.

При цьому, вказано також на те, що наявність державної частки в Міжгосподарському пансіонаті «Лісова пісня» підтверджується актом комісії, затвердженим наказом Регіонального відділення Фонду державного майна по Тернопільській області від 18.11.11 №00523 та висновком судової експертизи від 27.01.16 №512/15-22.

21 липня 2016 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких також зазначено про необгрунтованість та безпідставність поданих апеляційних скарг, зважаючи на наявність в матеріалах справи висновку судово - економічної експертизи № 512/15-22 якою підтверджено наявність державної частки у майні Міжгосподарського пансіонату «Лісова пісня». При цьому, позивачем зазначено, що приймаючи додаткове рішення місцевий господарський суд діяв виключно в своїх повноваження, поклавши витрати за проведення експертизи на відповідача 1.

Також, 29.08.16 прокуратурою Тернопільської області подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про відсутність в матеріалах справи доказів які б підтверджували факт засновництва та участі у майні Міжгосподарського пансіонату «Лісова пісня» трудового колективу установи, а тому, на думку прокурора, рішення у даній справі жодним чином не зачіпає права фізичних осіб, про яких зазначено апелянтом.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача 2 не надходило, участі у судовому засіданні уповноваженого представника не забезпечено, хоча він належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матерілах справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення та додаткового рішення в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача 2.

Також, у судовому засіданні представником відповідача 1 подано клопотання про відкладення розгляду справи для наданнґя можливості директору Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" взяти участь у судовому засіданні для надання пояснень по суті справи. Розглянувши плодане клопотання колегія суддів не знайшла підстав для його задоволеннязважаючи на неможливість відкладення розгляду справи в межах встановленого процесуального строку, а також надана довіреністю можливість присутньому в судовому засіданні представнику надавати пояснення по справі.

У судовому засіданні прокурори та присутні представники навели свої доводи міркування та заперечення, викладені беспосередньо в апеляційних скаргах та відзивах на них.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення порокурорів та присутніх представників, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, у 1994 році проведено реконструкцію міжгосподарського дитячого оздоровчого закладу "Лісова Пісня" із створенням належних санітарно-гігієнічних умов, щодо проживання, а також проведення реконструкції господарського блоку під лікувальний корпус, газифікацію даного об'єкту, що підтверджується спільною постановою президії обласної ради колективних сільськогосподарських підприємств та президії Тернопільської обласної ради профспілки працівників агропромислового комплексу № 36/П-20-4 від 27. 10.1994р. "Про реорганізацію міжгосподарського дитячого оздоровчого закладу "Лісова Пісня" Борщівського району (Т.4, а.с.7) відповідно до якої, президія обласної ради колективних сільськогосподарських підприємств, обласна рада профспілки працівників агропромислового комплексу - постановили: 1) Реорганізувати міжгосподарський дитячий оздоровчий заклад "Лісова пісня" Борщівського району, об'єднання "Тернопільсільгоспздравниця" в міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня". 2) Директору пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" розробити і зареєструвати Статут в установленому порядку. Виготовити штампи та печатку із відповідними змінами. 3) Працевлаштування працівників дитячого оздоровчого закладу "Лісова пісня" провести у відповідності до діючого трудового законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" зареєстрований як юридична особа 16 січня 1995 року, діє на підставі статуту, затвердженого управлінням сільського господарства та продовольства Борщівської районної державної адміністрації, погодженого об'єднанням "Тернопільсільгоспздравниця" та обласною радою профспілки працівників агропромислового комплексу, зареєстрованого виконкомом Борщівської районної Ради народних депутатів 16.01.1995р. № 21143525(Т.1, а.с.58-65).

Згідно з п. 1.1. Статуту Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" обласного об'єднання "Тернопільсільгоспздравниця" реорганізований із дитячого оздоровчого закладу "Лісова пісня" в пансіонат з лікуванням у відповідності з спільною постановою обласної ради колективних сільськогосподарських підприємств та обласної ради профспілки працівників агропромислового комплексу № 36/П-20-4 від 27 жовтня 1994р.

Відповідно до п. 1.5 Статуту Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банку, круглу печатку, і кутові штампи з своєю назвою.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області № 116 від 16.05.2005р. (із внесеними змінами і доповненнями) створено комісію з перевірки наявності та визначення розміру державної частки у майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та підготовки його до приватизації (Т.4, а.с.8-19).

В подальшому, на засіданні комісії з визначення частки держави в майні Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" та підготовки його до приватизації, прийнято рішення, оформлене протоколом №13 від 29.09.2009 року (Т.4, а.с.20-21) по порядку денному: Визначити державну частку в майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в розмірі 43,7073 відсотків. Підписати Акт комісії з визначення частки держави в майні підприємства, створеного за участю недержавних суб'єктів господарювання Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та додатки 1, 2, 3 до Порядку щодо визначення частки держави та недержавних засновників у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

З другого питання порядку денного комісія ухвалила: 1. Зобов'язати керівника та головного бухгалтера пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в термін до 09 жовтня 2009 року подати до регіонального відділення документи, які б підтверджували виділення ЦФССК в 1989 році коштів пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" на капітальне будівництво. 2. У разі подання у термін до 09.10.2009р. керівництвом пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" документів, які б підтверджували виділення ЦФССК в 1989 році коштів пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" на капітальне будівництво, подати на затвердження регіональному відділенню Акт комісії з визначення частки держави в майні підприємства, створеного за участю недержавних суб'єктів господарювання міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" станом на 29.09.2009 року.

29 вересня 2009р. складено Акт комісії визначення частки держави в майні підприємства, створеного за участю недержавних суб'єктів господарювання міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", який затверджено наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 18 листопада 2011 року № 00523 (Т.2, а.с.141-147). Невід'ємними частинами цього акту є:

1. Протокол засідання комісії від 29.09.2009 № 13 з визначення розміру державної частки у майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та підготовки його до приватизації, створеного за участю недержавних суб'єктів господарювання.

2. Розрахунок балансової вартості майна міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" на момент здійснення внесків держави та недержавних засновників (учасників) у майно міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

3. Довідка про обсяги внесків держави та недержавних засновників (учасників) у майно Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

4. Розрахунок умовної балансової вартості майна міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" на дату фактичного здійснення фінансової операції.

5. Розрахунок часток засновників (учасників) у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

З вказаного акту вбачається, що у міжгосподарському пансіонаті з лікуванням "Лісова пісня" наявна державна частка, яка складає 43,7073 % від майна пансіонату.

Також, з метою визначення корпоративних прав держави в майні господарських організацій, заснованих на змішанй формі власності, наказом №24 від 18.10.2011р. директора Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" створено комісію в складі директора, головного бухгалтера, та зав. господарством Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня". Комісії доручено вивчити всі архівні документи, які збереглись в пансіонаті про засновників, а також порядок реформування колективних господарств району (Т.2, а.с.149).

На виконання наказу №24 складено звіт з визначення частки недержавних засновників у майні пансіонату "Лісова пісня" від 07.11.11 (Т.2, а.с.150-154) в якому зазначено, що інших засновників крім трудового колективу - 7 працівників, які працюють над зміцненням матеріальної бази більше десяти років, немає.

Згідно із Витягу з протоколу № 1 загальних зборів трудового колективу міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" від 08.11.2011р. (Т.2, а.с.155-159) збори вирішили: 1. Визнати недержавним засновником міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" - трудовий колектив в складі 7 чоловік; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 2. Розподілити частку недержавних засновників в майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в розмірі 56,2927 відсотків між трудовим колективом в розмірі - 50 % від заробітної плати та 50 % від трудового стажу.

Відповідно до Протоколу загальних зборів недержавних засновників Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" від 08.11.2011р. було постановлено:

1. Затвердити результати визначення та розподілу часток між недержавними засновниками (учасниками).

2. Передбачити в проекті засновницьких документів господарського товариства, в яке буде перетворено міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня", розподіл часток між недержавними засновниками (учасниками) відповідно до цього протоколу.

Із змісту Протоколу загальних зборів недержавних засновників Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" від 30.11.2011р. (Т.2, а.с.161) було постановлено:

1. Прийняти рішення про перетворення міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" у товариство з обмеженою відповідальністю.

2. Внести зміни до установчих документів міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" у процесі його перетворення в товариство з обмеженою відповідальністю на основі модельного статуту, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року № 1182.

3. Директору міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" ОСОБА_5 у триденний термін повідомити орган приватизації про рішення загальних зборів.

Як встановлено місцевим господарським судом, 30 квітня 2012р. першим заступником начальника РВ ФДМУ по Тернопільській області О.П. Процьків погоджено, а директором Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" ОСОБА_5 затверджено Висновок суб'єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "САМСОН", що діяло на підставі Договору на проведення незалежної оцінки від 24.04.2012р. № 22/ео (Т.1, а.с.23), укладеного з Міжгосподарським пансіонатом з лікуванням "Лісова пісня", незалежної оцінки цілісного майнового комплексу - Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" (у формі діючого підприємства), який складається з необоротних, оборотних активів та зобов'язань за адресою: Тернопільська область, м. Борщів, вул. Нічлава, 200. Мета оцінки за висновком - оцінка цілісного майнового комплексу для визначення розміру статутного капіталу Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

За результатами виконаних оціночних процедур та результатів всебічного аналізу ринкова вартість цілісного майнового комплексу (у формі діючого підприємства) - Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Борщів, вул. Нічлава, 200, з включенням основних засобів соціально-культурного призначення, станом на 29.02.2012р. склала: 6 216 100 грн. (без врахування ПДВ). Ринкова вартість цілісного майнового комплексу (у формі діючого підприємства) - Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Борщів, вул. Нічлава, 200, без включенням основних засобів соціально - культурного призначення, станом на 29.02.2012р. склала: 5 883 000 грн. (без врахування ПДВ).

Згідно із протоколом №15 засідання комісії з визначення частки держави у майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та підготовки його до приватизації від 16 травня 2012 року (Т.1, а.с.36-37):

- з питання 1-го порядку денного комісія вирішила інформацію голови Комісії прийняти до відома;

- з питання 2-го - визначити розмір статутного капіталу пансіонату, який складає 5 883 000 грн;

- з питання 3-го - затвердити результати визначення розміру часток кожного із засновників (учасників) Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" у грошовому виразі, а саме:

1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області частка в майні господарського товариства (відсотки) - 43,7073 %, частка в майні господарського товариства (гривень) - 2571300,00грн.

Фізичні особи

1. ОСОБА_5 - 12,0243%, 707390,00 грн.

2. ОСОБА_6 - 11,5494%, 679451,00 грн.

3. ОСОБА_7 - 14,0720%, 827856,00 грн.

4. ОСОБА_8 - 7,6640%, 450873,00 грн.

5. ОСОБА_10 - 5,4900%, 322977,00 грн.

6. ОСОБА_11 - 3,7600%, 221201,00 грн.

7. ОСОБА_12 - 1,7330%, 101952,00 грн.

- з питання 4-го - розроблений Комісією статут ТОВ "Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" подати на затвердження зборів засновників товариства (засновницьких зборів);

- з питання 5-го - 1. Зобов'язати керівника ТОВ " Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" ОСОБА_5: - скликати збори засновників ТОВ " Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" в передбаченому законодавством порядку; - повідомити персонально усіх засновників даного товариства про проведення зборів засновників ТОВ " Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня". 2. Засідання Комісії проводити по мірі необхідності.

Із змісту Протоколу №1 загальних зборів засновників (учасників) міжгосподарського пансіонату з лікування "Лісова пісня" від 27 листопада 2012 року (Т.1, а.с.38-41), на ньому були присутні 6-ро фізичних осіб, а саме: ОСОБА_5 - 12,0243%, ОСОБА_6 - 11,5494%, ОСОБА_7 - 14,0720%, ОСОБА_8 - 7,6640%, ОСОБА_10 - 5,4900%, ОСОБА_11 - 3,7600%, які вважають себе засновниками пансіонату та представник учасника юридичної особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області.

За даними голови лічильної комісії до участі у зборах зареєструвалось представників учасників, які вважали, що вони володіють голосами, що складає 98,2670% статутного капіталу пансіонату.

На порядок денний цих зборів було винесено два питання:

1. Про визначення та розподіл Статутного (складеного) капіталу Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" між засновниками (учасниками).

2. Затвердження нової редакції Статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

З першого питання порядку денного постановили:

1. Визначити розмір Статутного капіталу Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", в сумі 5 883 000 грн;

2. Розподілити розмір Статутного капіталу Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в сумі 5 883 000 грн між засновниками (учасниками) наступним чином:

1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області частка в майні господарського товариства (відсотки) - 43,7073 %, частка в майні господарського товариства (гривень) - 2571300,00грн.

Фізичні особи

1. ОСОБА_5 - 12,0243%, 707390,00 грн.

2. ОСОБА_6 - 11,5494%, 679451,00 грн.

3. ОСОБА_7 - 14,0720%, 827856,00 грн.

4. ОСОБА_8 - 7,6640%, 450873,00 грн.

5. ОСОБА_10 - 5,4900%, 322977,00 грн.

6. ОСОБА_11 - 3,7600%, 221201,00 грн.

7. ОСОБА_12 - 1,7330%, 101952,00 грн.

З другого питання порядку денного постановили :

1. Затвердити нову редакцію Статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

2. Зобов'язати директора Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" ОСОБА_5 внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в частині переліку засновників (учасників) пансіонату та їх часток.

З огляду на наведене, 19 лютого 2013 року Міжгосподарський пансіонат з лікування "Лісова пісня" звернувся до державного реєстратора для проведення державної реєстрації змін до установчих документів. Після вивчення та опрацювання поданих юридичною особою (відповідачем 1) документів державним реєстратором надіслано позивачу повідомлення від 19 лютого 2013 року за № 441/01-07 про залишення документів, що поданні для проведення державної реєстрації, без розгляду у зв'язку з тим, що документи подані не в повному обсязі.

В подальшому, наказом Фонду державного майна України від 17.10.2014р. № 2446 щодо проведення перевірки пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", враховуючи лист слідчого відділу Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 22.08.2014р. № 24/10/6419, постанову Слідчого відділу від 22.08.2014р. "Про призначення перевірки", утворено робочу групу для проведення перевірки правомірності дій комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області під час визначення частки держави у майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

12 грудня 2014 року робочою групою на виконання наказу Фонду державного майна України від 17.10.2014р. № 2446 складено довідку від 12.12.2014 р. про результати перевірки дотримання вимог чинного законодавства України при визначенні розміру частки держави у майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" разом із довідкою про обсяги внесків держави та недержавних засновників (учасників) у майно Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" (Т.2, а.с.118-138).

З вказаної довідки вбачається, що робоча група дійшла , зокрема, висновків про те, що внески з боку недержавних засновників до статутного капіталу не були підтвердженні первинними бухгалтерськими документами, а саме: по випискам банку неможливо ідентифікувати платника (назва відсутня). "Отримувач" на всіх банківських виписках вписано ручкою, від руки, штампи банку на них різняться, при цьому самі виписки роздруковані на друкарській машинці.

Крім того, зазначено, що кошти, отримані від реалізації приміщень Скала-Подільського Будинку відпочинку в сумі 814,00 тис. крб. в ІІ кварталі 1971р.(платіжне доручення від 05.04.71р. № 61), які були перераховані на будівництво піонерського табору (де назву табору було зазначено в вищезазначеному платіжному дорученні) були повернуті на Борщівський міжколгоспний пункт в (1971-1973р.р.), а в подальшому були в повному обсязі перераховані Раді по будівництву піонерського табору.

Також, з вказаної довідки вбачається, що робочій групі до перевірки не надані документи, які б підтверджували правонаступництво трудового колективу пансіонату "Лісова пісня" на недержавну частку.

Таким чином, комісією на підставі наявних документів визначено державну частку у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" у розмірі 43,7073% (протокол від 29.09.2009р. № 13). Акт комісії з визначення частки держави в майні підприємства, створеного за участю недержавних суб'єктів господарювання Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" затверджено наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 18.11.2011 № 00523. Зазначеним Актом підтверджено, що державна частка є наявною і складає 43,7073% майна цього пансіонату.

Посилаючись на неправомірні положення установчих документів Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" щодо складу його учасників, що стало причиною внесення недостовірних даних з цього приводу до ЄДРЮФОП і перешкоджають державній реєстрації корпоративних прав держави у майні вказаного суб'єкта господарювання, Перший заступник прокурора Тернопільської області звернувся до Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області з позовом про визнання недійсними окремих положень статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п. 4 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Згідно з п. 1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4" Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" спори за позовами учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частин, змін до них належать до корпоративних спорів, оскільки установчі документи юридичної особи затверджуються під час її створення, подаються для державної реєстрації та в подальшому регулюють відносини щодо управління нею. Корпоративними також є спори про ліквідацію юридичної особи чи скасування її державної реєстрації за позовами учасників (засновників, акціонерів, членів) до цієї юридичної особи.

У тих випадках, коли позивач (засновник, учасник, акціонер, член юридичної особи) одночасно (у межах однієї позовної заяви) заявляє до суб'єкта владних повноважень вимоги, що є похідними від інших вимог у корпоративному спорі, справа підлягає розгляду в господарському суді (п. 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4" Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Таким чином, з огляду на характер спору у даній справі, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно підвідомчості даної справи господарському суду.

Стосовно подання позову прокурором в інтересах держави, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до норм ст. 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", ст.29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1697-VII від 25.04.15, чинній на момент подання позову) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999р. під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. В контексті пункту 2 статті 121 Конституції України приписи пункту 3 частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Як встановлено місцевим господарським судом, обґрунтовуючи підставу звернення до суду в інтересах держави прокурор посилається на те, що відповідно до повноважень, наданих п.20 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, затвердженої Законом України від 18 травня 2000 року, ст.10-1 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", ст.5 Закону України "Про Фонд державного майна України", на підставі п.5.1 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, затвердженого головою Фонду державного майна України 18 липня 2012 року, вказаним органом влади проведено передприватизаційну підготовку Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" (м. Борщів Тернопільської області) у ході якої визначено державну частку у майні зазначеного суб'єкта господарювання.

Згідно із актом комісії визначення частки держави у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" від 29 вересня 2009 року, затвердженого наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 18 листопада 2011 року № 00523 у зазначеному підприємстві наявна державна частка, яка складає 43,7073 % від майна пансіонату. Ринкова вартість цілісного майнового комплексу (у формі діючого підприємства) міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" без включення основних засобів соціально-культурного призначення та без врахування податку на додану вартість станом на 29 лютого 2012 року склала 5 883 тис.грн, а державної частки - 2 571,3 тис.грн.

Оскільки, регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізовує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, то у даному випадку порушення прав вказаного органу виконавчої влади, зокрема, з питань державної реєстрації та управління корпоративними правами держави у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", призводить до порушення прав держави.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно доведеності прокурором належним чином наявності підстав передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1697-VII від 25.04.15, чинній на момент подання позову) для звернення прокурором в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна по Тернопільській області з позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ГК України суб'єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Як вбачається з витягів із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців організаційно-правовою формою міжгосподарського пансіонату з лікуванням пансіонату "Лісова пісня" є - колективне підприємство.

Відповідно до ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов'язки. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Згідно ст. 63 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти і підприємства, що діють на основі колективної власності (підприємство колективної власності).

Статтею 93 ГК України передбачено, що підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників). Підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом.

Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, пансіонат - Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" створено у 1995 році і відповідно при його створенні щодо нього поширювались вимоги Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року та Закону України від 27.03.1991 "Про підприємства в Україні".

Так, Відповідно до ст. 29 ЦК УРСР ( в редакції чинній на момент створення відповідача 1) юридична особа діє на підставі статуту (положення). Установи та інші державні організації, що перебувають на державному бюджеті, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, також і інші організації можуть діяти на підставі загального положення про організації даного виду.

Згідно до ст. 9 Закону України "Про підприємства в Україні" (в редакції Закону № 887-XII чинній на момент створення відповідача 1) підприємство діє на основі статуту.

Статут затверджується власником (власниками) майна, а для державних підприємств - власником майна за участю трудового колективу.

У статуті підприємства визначаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства. У найменуванні підприємства визначаються його назва (завод, фабрика, майстерня та інші) і вид (індивідуальне, сімейне, приватне, колективне, державне) та інше.

До статуту можуть включатися положення, пов'язані з особливостями діяльності підприємства: про трудові відносини, що виникають на підставі членства; про повноваження, порядок створення та структуру ради підприємства; про знаки для товарів і послуг та інше. У статуті підприємства визначається орган, який має право представляти інтереси трудового колективу (рада трудового колективу, рада підприємства, виборний орган первинної профспілкової організації та інше).

З наведеного вбачається, що на момент створення пансіонату відомості про власників, засновників, Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" повинні були бути обов'язково визначеними у Статуті пансіонату в силу закону.

Разом з цим, як вбачається з положень Статуту, він міститься,зокрема, наступні відомості:

Відповідно до пункту 1.2. Статуту пансіонат "Лісова пісня" створений колективними сільгосппідприємствами (господарствами-дольовиками) шляхом добровільного об'єднання частки своїх фінансових і матеріальних ресурсів та за рахунок коштів централізованого фонду соціального страхування колгоспників, з метою організації санаторно-курортного лікування працівників агропромислового комплексу та їх дітей.

Із змісту п.п. 1.4. Статуту пансіонат "Лісова пісня" входить в обласне об'єднання "Тернопільсільгоспздравниця", обласну раду профспілки АПК а також раду господарств-дольовиків і підпорядковується їм.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Статуту засоби пансіонату створюються з пайових внесків господарств-дольовиків, з Централізованого фонду соціального страхування колгоспників, відчислень від прибутків, отриманих в результаті власної діяльності, амортизаційних відчислень і інших джерел.

Порядок визначення розмірів пайових внесків господарств-дольовиків і їх внесення установлюються рішенням зборів уповноважених господарств -дольовиків.

Із змісту п. 3.4. Статуту розмір власних оборотних коштів затверджується зборами уповноважених господарств-дольовиків в порядку, який встановлений для нормування оборотних коштів аналогічних пансіонату профспілок.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3. Статуту Вищим органом управління пансіонату є збори уповноважених представників господарств-дольовиків.

Збори уповноважених представників господарств-дольовиків:

- затверджують статут, у випадку необхідності вносять в нього зміни і доповнення з послідуючою реєстрацією у виконкомі Ради народних депутатів;

- розглядає заяви сільгосппідприємств і інших організацій про поступлення їх в склад учасників пансіонату і виносить рішення;

- визначає кількісний склад ради пансіонату і ревізійної комісії вибирає відкритим голосуванням членів ради пансіонату, його голови-директора і членів ревізійної комісії;

- визначає розмір дольових внесків, строки, порядок їх внесення, розглядає причини збитковості пансіонату, покриття збитків;

- затверджує перспективний план розвитку пансіонату, річні звіти, господарсько-фінансові плани, план капвкладень;

- заслуховує звіт про роботу ревізійної комісії, затверджує акти ревізій;

- розглядає заяви господарств про вибуття їх з членів - дольовиків.

Збори уповноважених представників господарств - дольовиків проводяться у відповідності з планом роботи, але не рідше одного разу в рік, а позачергові - по вимозі ради пансіонату при участі не менше двох третіх його учасників.

Відповідно до пункту 6.2 Статуту Ревізія господарсько - фінансової діяльності пансіонату проводиться ревізійною комісією не менше одного разу в два роки. В своїй роботі ревізійна комісія підзвітна зборам уповноважених господарств-дольовиків. Свої висновки і рекомендації ревізійна комісія доповідає об'єднанню "Тернопільсільгоспздравниця" і обкому профспілки АПК.

Згідно пункту 7.1 Статуту реорганізація і припинення діяльності пансіонату проводиться по рішенню зборів господарств-дольовиків. Припинення діяльності пансіонату проводиться ліквідаційною комісією, призначеною зборами господарств-дольовиків. Майно і кошти, які залишаються після погашення заборгованості пансіонату, розподіляються між господарствами - дольовиками у відповідності з діючим законодавством.

Відомості про юридичну особу міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі реєстраційної картки про включення відомостей про юридичну особу, поданої 21 квітня 2011 року директором ОСОБА_5 державному реєстратору, в якій наведені, серед іншого, відомості про засновників - колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики). Такі відомості включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 21.08.2015р.(т.1 стор.196).

Вказані пункти Статуту є предметом розгляду у даній справі, при цьому підставою прокурором та позивачем зазначено те, що зазначені пункти не містять відомостей про те, що одним із засновників - учасників пансіонату є держава з відповідною часткою.

Перевіряючи доводи сторін у справі, колегія суддіва апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до пп. г) п.3 ч.1 ст. 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" до повноважень Фонду державного майна України віднесено встановлення наявності та визначення розміру корпоративних прав держави в майні господарських організацій, а також у майні громадських організацій колишнього СРСР, розташованих на території України.

Згідно з пунктом 1.1. Порядку встановлення наявності та розміру корпоративних прав держави в майні господарських організацій, заснованих на змішаній формі власності, та підготовки їх до приватизації, затвердженим наказом ФДМ України №1229 від 24.07.2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2007 року за № 926/14193 (чинний до 22.10.2012р.), цей Порядок розроблений відповідно до розділу II Господарського кодексу України, статті 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", інших нормативно-правових актів і визначає порядок встановлення наявності та розміру корпоративних прав держави в майні господарських організацій, заснованих на змішаній формі власності, та підготовки їх до приватизації.

Згідно з п. 4.1 Порядку частка держави в статутному (пайовому) капіталі Підприємства (далі - частка держави) визначається виходячи з розміру державних внесків, які були здійснені при створенні Підприємства (далі - первинні внески) та подальшій його діяльності (далі - додаткові внески):

- центральними та місцевими органами виконавчої влади за рахунок коштів Державного, Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів;

- державними підприємствами й установами за рахунок власних коштів;

- внаслідок злиття за рішенням органів виконавчої влади цілісних майнових комплексів державних підприємств та підприємств інших форм власності або окремих структурних підрозділів таких підприємств;

- шляхом безоплатної передачі на баланс недержавних підприємств державного майна тощо.

Із змісту п.п. 4.2., 4.5. Порядку до первинних внесків недержавних засновників (учасників) Підприємства належать їх грошові і матеріальні внески до статутного (пайового) капіталу Підприємства при його створенні.

Джерелами інформації про здійснені внески до статутного (пайового) капіталу Підприємства є:

- інформація органів виконавчої влади про прийняті ними рішення щодо здійснення таких внесків;

- інформація представницького органу недержавних засновників про здійснені цими засновниками внески;

- дані бухгалтерського обліку та фінансова звітність підприємства;

- статистична звітність;

- архівні дані;

- інші джерела інформації.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що визначення частки держави та недержавних засновників здійснюється в декілька етапів шляхом проведення:

- початкового розрахунку часток держави та недержавних засновників відповідно до їх первинних внесків при створенні підприємства;

- перерахування початково визначених часток держави та недержавних засновників (учасників) відповідно до їх додаткових внесків до статутного (пайового) капіталу Підприємства.

Відповідно до п. 4.8 Порядку початковий розрахунок часток держави та недержавних засновників (учасників) здійснюється пропорційно до розміру їх первинних внесків до статутного (пайового) капіталу підприємства при його створенні.

Як зазначено вище, в матерілах справи міститься Акт комісії визначення частки держави у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" від 29 вересня 2009 року, затвердженого наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 18 листопада 2011 року № 00523, Довідку про обсяги внесків держави та недержавних засновників (учасників) у майно Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" станом на 29.09.2009 р., Розрахунок часток засновників (учасників) у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" станом на 29.09.2009 р., розрахунок балансової вартості майна Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" на момент здійснення внесків держави та недержавних засновників (учасників) у майно підприємства, звіт комісії з визначення частки недержавних засновників у майні пансіонату "Лісова пісня" від 07.11.2011 р.

З вказаного Акта вбачається, що у зазначеному підприємстві (пансіонат «Лісова пісня») наявна державна частка, яка складає 43,7073 % від майна пансіонату. Ринкова вартість цілісного майнового комплексу (у формі діючого підприємства) міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" без включення основних засобів соціально-культурного призначення та без врахування податку на додану вартість станом на 29 лютого 2012 року склала 5 883 тис.грн, а державної частки - 2 571,3 тис.грн.

Також в матеріалах справи міститься висновок № 512/15-22 від 27.01.2016р. судової економічної експертизи, призначеної місцевим господарським судом, з якої вбачається, що на момент створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", станом на 16.01.1995 року первинні внески держави у статутному капіталі (майні) Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" складають 621,548 тис. карбованців, що у процентному відношенні відповідає 39.6535%, з урахуванням додаткових внесків (III, ІУ квартал 1995 року 5050 млн. крб), частка держави у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" на початок 1996 року складає 43,7073%, що не суперечить п. 4.1 Порядку встановлення наявності та розміру корпоративних прав держави у майні господарських організацій, заснованих на змішаній формі власності та підготовки їх до приватизації". Дане підтверджується балансами МК Ради по будівництву піонерського табору за 1976, 1977, 1978, 1979 роки та актом ревізії господарсько- фінансової діяльності міжколгоспної ради по будівництву піонерського табору "Лісова пісня" від 07.12.1979 року, платіжними дорученнями.

Грошові кошти з яких сформована державна частка у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" у розмірі 43,7073% внесені:

- на момент створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" (початкові внески) Міністерством сільського господарства УРСР;

- в подальшому (додаткові внески) - за рахунок державних капітальних вкладень Міністерства сільського господарства через Укрколгоспздравницю та Тернопільколгоспздравницю.

На момент створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" статутний капітал у розмірі 100% сформований :

- 39,6535% - державні початкові внески - Міністерством сільського господарства УРСР, що підтверджується балансами МК Ради по будівництву піонерського табору за 1976, 1977, 1978, 1979 роки та актом ревізії господарсько-фінансової діяльності міжколгоспної ради по будівництву піонерського табору "Лісова пісня" від 07.12.1979 року ;

- 60,3465% - початкові внески недержавних учасників, а саме:

1) "Укрколгоспздравниця"- 150 тис крб, 150 тис крб,

2) Тернопільський обласний комітет профспілок працівників АПК "Тернопільколгоспздрвниця" - 250 тис крб, 100 тис крб, 70 тис крб ,

3) Український республіканський комітет профспілок працівників АПК - 100 тис крб ;

4) районний комітет профспілок працівників АПК - 25 тис крб, 50 тис крб.;,

5) Тернопільський обласний комітет профспілок працівників АПК - 3300 тис крб, та підтверджується платіжними дорученнями, постановами Президії Тернопільського обласного комітету профспілок працівників АПК;

- 43,7073% - додаткові внески держави - за рахунок державних капітальних вкладень Міністерства сільського господарства через Укрколгоспздравницю та Тернопільколгоспздравницю, що підтверджується платіжними дорученнями на перерахування коштів , актом ревізії господарсько-фінансової діяльності міжколгоспної ради по будівництву піонерського табору "Лісова пісня" від 07.12.1979 року та балансами МК Ради по будівництву піонерського табору за 1976, 1977, 1978, 1979 роки та балансом Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" за 1995 рік;

- 56,2927% - частка недержавних учасників зменшена за рахунок додаткових внесків держави.

На момент створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" формування статутний капітал у розмірі 100% підтверджується:

- 39,6535% - балансами МК Ради по будівництву піонерського табору за 1976, 1977, 1978, 1979 роки та актом ревізії господарсько-фінансової діяльності міжколгоспної ради по будівництву піонерського табору "Лісова пісня" від 07.12.1979р.;

- 60,3465% - платіжними дорученнями; постановами Президії Тернопільського обласного комітету профспілок працівників АПК.;

- 43,7073% - платіжними дорученнями на перерахування коштів, актом ревізії господарсько-фінансової діяльності міжколгоспної ради по будівництву піонерського табору "Лісова пісня" від 07.12.1979 року та балансами МК Ради по будівництву піонерського табору за 1976, 1977, 1978, 1979 роки та балансом Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" за 1995 рік.

Таким чином, експертним висновком також підтверджується, що на момент створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", станом на 16.01.1995 року держава виступала засновником пансіонату та її первинні внески у статутному капіталі (майні) Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" складали 621,548 тис. карбованців, що у процентному відношенні відповідає 39,6535%.

Разом з цим, відомості про наявність частки держави в майні пансіонату відсутні в Статуті підприємства, про що вірно зазначено місцевим господарським судом.

При цьому, відповідно до п.1.1 Статуту Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" обласного об'єднанню "Тернопільсільгоспздравниця" реорганізований із дитячого оздоровчого закладу "Лісова пісня" в пансіонат з лікування у відповідності з спільною постановою обласної ради колективних сільськогосподарських підприємств та обласної ради профспілки працівників агропромислового комплексу № 36/П-20-4 від 27 жовтня 1994р. Відповідно до вказаної постанови реорганізовано міжгосподарський дитячий оздоровчий заклад "Лісова пісня" Борщівського району, об'єднання "Тернопільсільгоспздравниця" в міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня".

Проте, в п. 1.2. Статуту зазначено, що пансіонат "Лісова пісня" створений колективними сільгосппідприємствами (господарствами-дольовиками) шляхом добровільного об'єднання частки своїх фінансових і матеріальних ресурсів та за рахунок коштів централізованого фонду соціального страхування колгоспників, з метою організації санаторно-курортного лікування працівників агропромислового комплексу та їх дітей.

Відомості про колективні сільгосппідприємства (господарства - дольовики) як засновників учасників Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" уповноважених на його управління зазначаються і у п.п. 1.4, 3.1, 3.2, 3.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.2, 7.1 Статуту.

При цьому, постанова обласної ради колективних сільськогосподарських підприємств та обласної ради профспілки працівників агропромислового комплексу № 36/П-20-4 від 27 жовтня 1994р. на підставі якої здійснено реорганізацію, не містить жодних відомостей щодо участі господарств - дольовиків у створенні та реорганізації пансіонату.

Окрім того, розшифровка розподілу пайових внесків колгоспам Борщівського району Борщівського міжколгоспною радою по будівництву піонерського табору (додаток 1) (Т.1, а.с.148), на яку, як на доказ участі колгоспів - дольовиків у будівництві Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", посилається апелянт, правильно не взято місцевим господарським судом до уваги з огляду на наступне:

В матеріалах справи міститься виписка із протоколу № 2 засідання районного агропромислового об'єднанню Борщівського району від 28.03.1983р. (Т.1, а.с. 147) згідно якого рада вирішила поповнити міжгосподарське об'єднанню оборотними коштами в сумі 462,9 тис. крб (згідно додатку 1).

При цьому, як Додаток № 1 долучено саме Розшифровку розподілу пайових внесків колгоспам Борщівського району Борщівською міжколгоспною Радою по будівництву піонерського табору.

Відта, вказана розшифровка не може розглядатись судом як додаток до Статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та як доказ переліку засновників Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

Крім того, варто зазначити, що із тексту самого Статуту підприємства вбачається, що на момент його створення не визначено розміру Статутного капіталу та не поділено його на частки засновників, також не визначено чітко і самих засновників.

Наведені вище обставини підтверджуються також експертним висновком № 512/15-22 від 27.01.2016р. відповідно до якого на момент створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" статутний капітал у розмірі 100% сформований :

- 39,6535% - державні початкові внески - Міністерством сільського господарства УРСР;

- 60,3465% - початкові внески недержавних учасників, а саме:

1)"Укрколгоспздравниця"- 150 тис крб., 150 тис крб.,

2)Тернопільський обласний комітет профспілок працівників АПК "Тернопільколгоспздрвниця" - 250 тис крб., 100 тис крб., 70 тис крб. ,

3) Український республіканський комітет профспілок працівників АПК - 100 тис крб. ;

4)Районний комітет профспілок працівників АПК - 25 тис крб., 50 тис крб.;

5)Тернопільський обласний комітет профспілок працівників АПК - 3300 тис крб.

Вказаним висновком судової експертизи не встановлено у складі засновників колективних сільгосппідприємств (господарств - дольовиків), як засновників учасників Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", а такими визначено інших суб'єктів - недержавних засновників.

Відтак, протилежні твердження скаржника викладені в апеляційній скарзі з цього приводу спростовуються зазначеними обставинами.

Таким чином, місцевим господарським судом, з урахуванням висновків експерта вірно встановлено, що держава на момент заснування та створення Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" виступала засновником пансіонату та її початкові внески становили - 39,6535% у статутному капіталі Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", а тому відомості про державу, як засновника та учасника пансіонату повинні були бути включені у статут Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", а в подальшому і у відомості до ЄДР, а їх відсутність у таких порушує як вимоги закону так і права та законні інтереси держави в особі РВ ФДМУ по Тернопільській області, як уповноваженого управляти корпоративними правами держави про що правильно зазначено судом першої інстанції.

При цьому, положення Статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" не містять відомостей про державу як засновника підприємства п. 1.2. Статуту та в порушення корпоративних прав держави на участь в управлінні підприємством у п.п. 1.4, 3.1, 3.2, 3.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.2, 7.1 Статуту не передбачено можливості держави, як засновника, учасника пансіонату брати участь у управлінні пансіонатом віддаючи це право виключно у відання зборів господарств-дольовиків.

Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з п.п. 13, 14 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.01.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спрів", відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону "Про господарські товариства", статей 27, 30 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Із змісту п. 5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" підставами для прийняття рішення про визнання недійсними установчих документів є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою може бути відсутність в установчих документах тих відомостей, які згідно із законом повинні обов'язково в них міститися.

Відтак, як випливає з вищенаведеного, п.п 1.2, 1.4, 3.1, 3.2, 3.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.2, 7.1 Статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" не відповідають вимогам закону та порушують права позивача на участь в управлінні підприємством, а тому правомірно визнано місцевим господарським судом недійсними.

У тих випадках, коли позивач (засновник, учасник, акціонер, член юридичної особи) одночасно (у межах однієї позовної заяви) заявляє до суб'єкта владних повноважень вимоги, що є похідними від інших вимог у корпоративному спорі, справа підлягає розгляду в господарському суді (п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду є також похідна від корпоративних прав вимога до відповідача 2 - Відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації про скасування запису в Єдиному Державному Реєстрі у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи …" про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є "колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики)".

Місцевим господарським судом встановлено, що станом на час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України засновниками (учасниками) Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" визначено лише колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики) без визначення розміру їх внеску. При цьому, про державу як засновника (учасника) пансіонату ЄДР відомостей не містить, що не відповідає вимогам закону та порушує права позивача як представника держави.

Відповідно до ст. 10 Закону України від 15.05.2003р. "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою" якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відтак, оцінивши вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновокм місцевого господарського суду стосовно задоволення вимог щодо скасування запису в Єдиному Державному Реєстрі у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи …" про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є "колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики)".

Щодо посилання скаржника на порушення місцевим господарським судом прав фізичних осіб - учасників Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" колегія суддів зазначає наступне:

Із змісту Протоколу №1 загальних зборів засновників (учасників) міжгосподарського пансіонату з лікування "Лісова пісня" від 27 листопада 2012 року, на ньому були присутні 6-ро фізичних осіб, а саме: ОСОБА_5 - 12,0243%, ОСОБА_6 - 11,5494%, ОСОБА_7 - 14,0720%, ОСОБА_8 - 7,6640%, ОСОБА_10 - 5,4900%, ОСОБА_11 - 3,7600%, які вважають себе засновниками пансіонату та представник учасника юридичної особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області.

Проте, як зазначено вище, 12.12.2014р. робочою групою на виконання наказу Фонду державного майна України від 17.10.2014р. № 2446 складено довідку від 12.12.2014 р. про результати перевірки дотримання вимог чинного законодавства України при визначенні розміру частки держави у майні міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" разом із довідкою про обсяги внесків держави та недержавних засновників (учасників) у майно Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня".

При вивченні всіх наявних матеріалів на підставі яких були здійсненні розрахунки державної та недержавної часток, робоча група серед іншого дійшла висновків про те, що внески з боку недержавних засновників до статутного капіталу не були підтвердженні первинними бухгалтерськими документами, також не надані документи, які б підтверджували правонаступництво трудового колективу пансіонату "Лісова пісня" на недержавну частку.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що такий склад недержавних засновників суперечить висновкам щодо складу недержавних засновників викладених у експертному висновку, так і матеріалам справи, у яких відсутні докази щодо заснування пансіонату станом на 1995 рік зі сторони трудового колективу (працівників) пансіонату.

Крім того, відповідно до п. 4.2. Порядку встановлення наявності та розміру корпоративних прав держави у майні господарських організацій, заснованих на змішаній формі власності та підготовки їх до приватизації та визначенні державної частки у статутному капіталі Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", згідно якого позивачем - РВ ФДМУ по Тернопільській області проводилося визначення державної частки в майні пансіонату передбачено, що до первинних внесків недержавних засновників (учасників) Підприємства належать їх грошові і матеріальні внески до статутного (пайового) капіталу Підприємства при його створенні.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що введення у склад засновників членів трудового колективу (працівників пансіонату) виходячи лише з їх трудової участі у пансіонаті не узгоджується із порядком набуття корпоративних прав визначених законом для юридичних осіб корпоративного права, як і з статутом пансіонату так як у них не передбачено, що працівники в силу своєї праці автоматично набувають частку у юридичній особі пропорційно до свого "трудового внеску" і відповідно корпоративних прав у ній.

Відтак, з огляду на те, що судом встановлено відсутність достовірних доказів щодо засновництва підприємства членами трудового колективу та відсутність посилання на таких осіб у статуті підприємства з визначенням їх часткок, колегія суддів вважає доводи скаржника щодо порушення оскарженим рішенням їх прав та охоронюваних законом інтересів безпідставними.

Щодо оскарження додаткового рішення у даній справі, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 4.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено наступне - якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі ст. 88 ГПК України має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання. Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася.

Як вбачається з тексту основного рішення, місцевим господарським судом під час його прийнття не вирішено в повному обсязі питання розподілу судових витрат, а саме стягнуто з відповідачів тільки судовий збір та не вирішено питання стягнення коштів сплачених за проведення судової економічної експертизи, призначеної у даній справі ухвалою суду від 24.09.2015 р.

Таким чином з огляду на те, що рішенням місцевого господарського суду від 18.05.2016 р. встановлені обставини щодо частки держави у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" як засновника та учасника Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", в тому числі на підставі висновку № 512/15-22 від 27.01.2016 р. судової економічної експертизи, тому суд апеляційної інстанції вважає правомірним покладення витрат понесених прокуратурою Тернопільської області за проведення судової економічної експертизи в сумі 4 300,80 грн. на Міжгосподарський пансіонат з лікуванням "Лісова пісня" про що прийнято додаткове рішення, відповідно до вимог ст.49,88 ГПК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на підтвердженням судом апеляційної інстанції встановленого факту наявності частки держави у майні Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", поряд з цим відсутність таких даних щодо належності такої частки у спірних пунктах Статуту, що є порушенням закону та прав держави в особі уповноваженого органу, колегія суддів не знайшла підстав для скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.16 та додаткового рішення Господарського сууд Тернопільської області від 26.05.16 у даній справі, оскільки обставини, на які посилається скаржник в апеляційних скаргах, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.16 у справі № 921/703/15-г/18 та додаткове рішення Господарського сууд Тернопільської області від 26.05.16 у справі № 921/703/15-г/18 залишити без змін, апеляційні скарги Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.09.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.