Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" вересня 2016 р. Справа № 910/11368/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 21.07.16р.

від відповідача: Бодрягов В.С., дов. від 22.02.16р. № 1/16

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Фермерського господарства "ОСОБА_3" (с.Зоря Володимир-Волинського району Волинської області)

до Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" (с.Кремне Лугинського району Житомирської області)

про стягнення 358375,34 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 358375,34 грн., з яких 337644,00 грн. боргу згідно договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р., 15531,62 грн. інфляційних нарахувань та 5199,72 грн. пені.

Заявою від 29.07.16р. позивач збільшив розмір позовних вимог до 366267,76 грн., з яких 337644,00 грн. боргу згідно договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р., 15531,62 грн. інфляційних нарахувань, 4245,87 грн. 3% річних та 8846,27 грн. пені.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, відмовитись від позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи передбачені ст.22 ГПК України права позивача, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви від 29.07.16р. про збільшення розміру позовних вимог (а.с.46,47).

Представник відповідача у відзиві від 01.08.16р. на позовну заяву та в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з безпідставністю. Зокрема, зазначив про недоведеність позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов'язань, про неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань, передбачених пп.5.1, 5.1.1, 5.3 договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р. У зв'язку з цим, вважає безпідставним нарахування позивачем інфляційних збитків, 3% річних та пені (а.с.54-58).

В судовому засіданні представник відповідача визнав факт отримання товару відповідачем та зазначив, що поставлене зерно знаходиться у відповідача та, що оплата за нього не може бути проведена до отримання від позивача документів передбачених пп.5.1.1, 5.3, 5.4 договору купівлі-продажу №14/03-03 від 14.03.16р.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.16р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 14/03-03, згідно якого продавець (позивач) зобов'язався поставити і передати у власність, а покупець (відповідач) прийняти і оплатити пшеницю III українського походження, 2015 року врожаю згідно ДСТУ 3768:2010, іменований в подальшому "товар", насипом на умовах, передбачених даним договором (а.с.12-15).

Згідно пп.3.1 договору, ціна на товар вказується в специфікаціях до даного договору, що є його невід'ємною частиною.

3агальна вартість договору становить суму специфікацій до даного договору (пп.3.2 договору).

Відповідно до пп.3.3 договору, ціна на товар вказується в специфікаціях з урахуванням ставки ПДВ - 20 % згідно п.15 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України.

Згідно пп.4.1 договору, продавець зобов'язався передати покупцеві товар на умовах DАР: франко-зерновий склад ПрАТ "Кремнянський крохмальний завод", 11334, Житомирська обл., Лугинський р-н, с.Кремне, вул.Центрапьна 90, або франко-зерновий склад Овручська філія ПАТ "Компанія Райз", 11101, Житомирська обл., Овручський р-н, вул.Шевченка 39 (згідно Інкотермс у редакції 2010р).

Товар поставляється окремими партіями у відповідності до специфікацій до договору (пп.4.2 договору).

Відповідно до пп.4.3 договору, товар приймається покупцем:

- по кількості - на підставі даних складського або іншого документу заводу;

- за якістю - на підставі посвідчення якості або картки аналізу на товар, виданих лабораторією заводу.

Згідно пп.4.4 договору, датою передачі товару вважається дата зарахування товару на особову складську квитанцію покупця.

Відповідно до пп.5.1 договору, покупець здійснює 100% оплату, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку продавця, протягом трьох банківських днів після отримання та оформлених належним чином документації.

Згідно пп.4.5 договору сторони погодили, що право власності на товар від постачальника до продавця і всі ризики пов'язані з ним, переходять після отримання покупцем документів вказаних в пункті 5.1.1 даного договору.

Відповідно до пп.5.1.1 договору, продавець зобов'язався надати:

- оригінал рахунку-фактури виставленого на 100% вартості поставленого товару, із зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати;

- оригінал видаткової накладної, виписаної у відповідності до діючого законодавства України на 100% вартості поставленого товару;

- зареєструвати податкову накладну на протязі 15 днів згідно п.201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України.

Згідно пп.5.3 договору, продавець зобов'язався надати покупцю податкову накладну, складену у відповідності з вимогами ст.201 Податкового Кодексу України, а також копію квитанції про внесення такої податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних, у разі якщо з урахуванням пункту 10 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового Кодексу України така вимога розповсюджується щодо суми податку на додану вартість, яка зазначається в податковій накладній. У разі відмови з боку продавця товару надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та порядку реєстрації податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних, покупець залишає за собою право скористатись п.201.10 Податкового Кодексу України та подати до податкового органу відповідну скаргу на продавця. Продавець усвідомлює, що подача такої заяви є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку на додану вартість.

Відповідно до пп.5.4 договору, продавець зобов'язався надати наступні документи, засвідчені печаткою підприємства та підписом керівника, з поміткою "копія вірна":

- Копію Статуту підприємства. У випадку наявності обмежень керівника на підписання документів, що стосуються даного договору, надати копію довіреності, або іншого документу, що дозволяє підписання необхідних документів, у випадку обмежень встановлених установчими документами на підписання керівником договору та інших документів - протокол загальних зборів або рішення про зняття будь-яких обмежень;

- Копію довідки з ЄДРПОУ з зазначенням видів діяльності;

- Копії Виписки та Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України;

- Копію витягу з реєстру платників ПДВ;

- Копію наказу або протоколу про призначення керівника продавця;

- Копії форм № 1 "Баланс" та № 2 "Звіт про фінансові результати" за останній звітній період з копією 2-ї квитанції з електронного документообігу або з відміткою органу державної статистики про прийняття цієї форми, або лист з обґрунтованим поясненням про відсутність звіту, завірену копію форми 1 -ДФ.

Відповідно до пп.9.2 договору, договір вступає в силу від дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, що випливають з даного договору.

Згідно доданих позивачем до позовної заяви документів, ним було поставлено (відвантажено) відповідачу товар (пшеницю) на загальну суму 337644,00 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними форми № 1-ТН: № 1 від 15.03.16р., № 2 від 22.03.16р. (а.с.17,18) та рахунками: № 1 від 15.03.16р., № 2 від 22.03.16р. (а.с.52).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару не виконав.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, станом на день прийняття рішення у справі, утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 337644,00 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.71), підписаним позивачем актом звірки розрахунків станом на 02.08.16р. (а.с.51) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач у пред'явленому позові просить стягнути на свою користь з відповідача 8846,27 грн. пені, посилаючись на підпункт 6.1 договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р.

Господарський суд вважає дану вимогу позивача безпідставною, виходячи з наступного.

Згідно пп.6.1 договору, у випадку, якщо покупець здійснить оплату пізніше строків, передбачених пп.5.1, Розділу 5 "Порядок розрахунків", покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,02% загальної суми вартості товару, обумовленої п.3.2 даного договору за кожний день прострочення платежу.

14.03.16р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р., згідно якої пункт 6.1 договору викладено в наступній редакції: "6.1. У разі порушення покупцем строків оплати товару, він сплачує на користь продавця тридцять шість процентів річних за користування грошовими коштами за весь час прострочення (ст.625 ЦК України). Проценти нараховуються з 14.04.2016р. по день остаточного проведення розрахунку покупцем" (а.с.16).

Таким чином, сторонами було погоджено та змінено умови договору щодо відповідальності покупця (відповідача) - стягнення пені за прострочення оплати отриманого товару було замінено на інший вид відповідальності - сплату покупцем (відповідачем) 36% річних за користування грошовими коштами за весь час прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно заяви від 29.07.16р. про збільшення розміру позовних вимог позивач заявив до стягнення 4245,87 грн. 3% річних (а.с.46,47).

Позивач на підставі додаткової угоди до договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р. (а.с.16) мав право заявляти до стягнення 36% річних, але не скористався своїм правом та заявив до стягнення 3% річних.

Враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог тому господарський суд вважає розрахунок позивача 3% річних таким, що не суперечить ч.2 ст.625 ЦК України та є вірним.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 15531,62 грн. інфляційних нарахувань.

Позивачем невірно здійснено нарахування інфляційних збитків, у зв'язку з чим судом здійснений перерахунок і визначено, що правильною сумою інфляційних буде 14958,49 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів сплати боргу не подав.

Заперечуючи проти позову відповідач, зокрема, зазначив, що ним не було порушено договірні зобов'язання, оскільки позивачем неналежно виконано свої зобов'язання, передбачені пп.5.1, 5.1.1, 5.3 договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р. (а.с.54-58).

Господарський суд вважає дані заперечення такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наступними доказами.

Зокрема, документи зазначені в пп.5.1.1 договору були направлені позивачем за однією з двох адрес відповідача, які зазначені у п.10 договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р. "Реквізити сторін" - Офіс: м.Київ, вул.Б.Хмельницького 10 (а.с.14,19).

Крім того, в процесі розгляду справи позивачем були надані докази, що підтверджують направлення позивачем документів, передбачених пп.5.1.1 договору ще й за юридичною адресою відповідача: 11334, с.Кремне Лугинського району Житомирської області, вул.Центральна 90 (а.с.78).

Також господарський суд приймає до уваги той факт, що позивач не є платником податку на додану вартість, а тому пп.5.3, вказаного договору не може встановлювати позивачу визначених цим підпунктом договору зобов'язань та не є підставою для невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р. в частині оплати за отриманий ним товар (а.с.77).

Тобто, за будь-яких обставин - як, виходячи з умов договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р., так і виходячи з самого факту продажу товару відповідачу (не беручи до уваги договір) - відповідач, в силу зобов'язального права, повинен провести повний розрахунок за отриманий товар.

При цьому, позивач має, передбачене ч.2 ст.625 ЦК України безумовне право нарахувати до стягнення з боржника, що прострочив, річні та інфляційні, чим і скористався позивач.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають частковому задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 337644,00 грн. боргу згідно договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р., 14958,49 грн. інфляційних нарахувань та 4245,87 грн. 3% річних.

В решті вимог суд відмовляє у зв'язку з їх безпідставністю.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод", 11334, с.Кремне Лугинського району Житомирської області, вул.Центральна 90, ідентифікаційний код 00383395:

- на користь Фермерського господарства "ОСОБА_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 - 337644,00 грн. боргу згідно договору купівлі-продажу № 14/03-03 від 14.03.16р., 14958,49 грн. інфляційних нарахувань, 4245,87 грн. 3% річних та 5372,72 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.09.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 1 прим. у справу.