КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" вересня 2016 р. Справа №911/452/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

на рішення господарського суду Київської області від 19.07.2016р.

у справі №911/452/16

(головуючий суддя Конюх О.В., судді Бабкіна В.М., Щоткін О.В.)

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «М8 Консультативна група»

2) Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Фаворит»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку

2) Приватне акціонерне товариство «Клавдієвський дослідно-

експериментальний завод»

про розірвання договору, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 19.07.2016р. в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 19.07.2016р. повністю та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016р. відмовлено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

15.09.2016р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області звернулось до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

При повторному зверненні, апелянт не додав до апеляційної скарги доказів сплати судового збору, натомість в тексті апеляційної скарги знову просить звільнити його від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є немайнова вимога про розірвання договору, три немайнові вимоги про зобов'язання вчинити дії та майнова вимога про стягнення 18200000 грн.

Законом України «Про судовий збір» визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. За подання апеляційної скарги на рішення суду у справі, що має немайновий характер спору, ставка судового збору визначається з урахуванням 110% від 1 розміру мінімальної заробітної плати і складає суму - 1515,80 грн.

При цьому за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. А отже, враховуючи суму стягнення, зазначену в позовній заяві за подання апеляційної скарги у даній справі за майнову вимогу необхідно сплатити максимальний розмір судового збору, а саме: 110% від 206700 грн. (150 розмірів мінімальної заробітної плати), що становить - 227370 грн.

Тому при зверненні до Київського апеляційного господарського суду, апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 233433,20 грн. = 6063,20 грн. (за чотири немайнові вимоги) + 227370 грн. (за майнову вимогу).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, апеляційний господарський суд встановив, що при повторному зверненні, апелянт не додав до апеляційної скарги доказів сплати судового збору, натомість в тексті апеляційної скарги знову просить звільнити його від сплати судового збору.

Позивач зауважував, що судом першої інстанції Регіональне відділення було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви. Також просить взяти до уваги значний розмір судового збору за подання апеляційної скарги та відсутність фінансування Регіонального відділення для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, що підтверджується довідкою про залишок коштів на рахунку Фонду.

Враховуючи вищенаведені доводи скаржника, суд повторно зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто виходячи зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком.

Згідно п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013, № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Розглянувши вказане клопотання та враховуючи обставини даної справи, зокрема, суму судового збору, яка підлягає сплаті за оскарження в апеляційному порядку рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області на рішення господарського суду Київської області від 19.07.2016р. не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

З огляду на викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області на рішення господарського суду Київської області від 19.07.2016р. у справі №911/452/16 повернути скаржнику з доданими до неї матеріалами.

3. Матеріали справи №911/452/16 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк