РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016Справа №910/11091/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»

До товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстиль»

Про стягнення 65061,89 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача не прибув

від відповідача Михайлюк М.Ю. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстиль» про стягнення за договором поставки № 1186-ДУ-УМТС 65061,89 грн., з яких: 12026,88 грн. штрафу, 53035,01 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі поставив продукцію. Період, за який позивач нараховує санкції, становить з 25.06.2015 по 11.03.2016.

Суд своєю ухвалою від 17.06.2016 порушив провадження у справі № 910/11091/16.

21.07.2016 суд продовжив строк вирішення справи на п'ятнадцять днів.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що скористався наданим йому ч. 5 ст. 692 ЦК України правом на зупинення поставки частини продукції, у зв'язку з несплатою позивачем частини поставленої відповідачем продукції.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

08.05.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Спецстиль» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (покупець) уклали договір поставки № 1186-ДУ-УМТС (далі - Договір ), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному Договорі і специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Датою поставки вважається дата, вказана постачальником на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній (п. 4.7 Договору).

Згідно зі специфікацією від 30.05.2015 відповідач повинен поставити позивачеві продукцію на загальну суму 240537,60 грн.. Термін поставки - до 25.06.2015.

Відповідач поставив, а позивач отримав продукцію за видатковими накладними: № 120 від 08.09.2015 на суму 39936,00 грн. (дата отримання продукції 11.09.2015) та № 124 від 11.09.2015 на суму 12288,00 грн. (дата отримання продукції 11.09.2015).

Отриманий товар позивачем було оплачено 27.05.2016.

Отже, постачальник 11.09.2015 поставив частину продукції на загальну суму 52224,00 грн..

Товар на суму 188313,60 грн. відповідачем не поставлено.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

За п. 6.2 Договору у разі не поставки (у тому числі недопоставки недостатньої та/або некомплектної) продукції або поставки (у тому числі, до постачання недостатньої та/або некомплектної) продукції з порушенням термінів, передбачених у Договорі або відповідної специфікації, постачальник, на письмову вимогу покупця, сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості продукції, що поставляється за відповідною специфікацією. У разі порушення постачальником своїх зобов'язань згідно з цим пунктом понад 10 календарних днів, постачальник додатково сплачує неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленої відсутньої і/або некомплектної) продукції або поставленої (до поставленої відсутньої і/або некомплектної) продукції з порушенням термінів, за кожний день прострочення.

За приписами ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Отже, враховуючи, що поставка повинна була бути здійснена до 25.06.2015, останнім днем поставки є 25.06.2015. Вказане свідчить про те, що зобов'язання відповідача з поставки товару є простроченим з 26.06.2015, з цієї дати розпочинається строк нарахування санкцій.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 12026,88 грн. штрафу (240537,60 грн. * 5%) та 18521,40 грн. пені за період з 26.06.2015 до 10.09.2015 (240537,60*0,1%*77) за прострочення поставки товару на суму 240537,60 грн. підлягають задоволенню. Включення позивачем до періоду нарахування пені 25 червня 2015 року є неправомірним, оскільки ця дата є останнім днем поставки.

Як зазначено вище, відповідач 11.09.2015 поставив частину продукції на загальну суму 52224,00 грн..

Умовами Договору не визначено строку оплати позивачем отриманого товару.

Відповідно до 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним між сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Оскільки сторони Договору не досягли згоди щодо іншого строку оплати товару, позивач повинен був оплатити товар на суму 52224,00 грн., який поставлений 11.09.2015, відразу ж після отримання товаророзпорядчих документів. Водночас, позивач сплатив за цей товар лише 27.05.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 692 ЦК України, якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого товару інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Продавець наділений правом зупинити виконання усього обсягу зобов'язання щодо передання товару покупцеві, якщо той не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого товару. Зупинення передання товару не є притримання, оскільки у статті 692 ЦК України йде мова саме про зупинення передання, а не притримання. Особливість такого способу захисту як зупинення полягає у тому, що застосовується він тільки щодо іншого товару і до тих пір, поки не буде оплачений раніше переданий товар, а не той, що у подальшому підлягає переданню.

Таким чином, враховуючи що позивач не сплатив вартість отриманого товару у розмірі 52224,00 грн., його дії щодо притримання в період з 11.09.2015 по 11.03.2016 поставки іншого товару є правомірними та не можуть оцінюватись як порушення зобов'язання.

З огляду на це, вимоги позивача про стягнення з відповідача 34273,08 грн. пені за період з 11.09.2015 по 11.03.2016 у зв'язку з не поставкою продукцію на суму 188313,60 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстиль» (вул. Іллі Еренбурга, 5, м. Київ, 01033, код 39375477) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (вул. Красноармійська, 1 літ. «А». місто Добропіллля, місто Білицьке, Донецька область, 85043, код 37014600) 12026,88 грн. штрафу, 18521,40 грн. пені, 646,97 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 21.09.2016.

Суддя С. А. Ковтун