ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2016 Справа № 920/713/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго", м. Суми,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс",

м. Суми,

про стягнення 28 404 грн. 03 коп.

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Черняк К.М. (довіреність № 11 від 01.02.2016);

Від відповідача - Гордієнко Р.П. (довіреність № 1 від 30.08.2016), Галаєв Ш.М. (довіреність № 2 від 30.08.2016);

У судовому засіданні присутній працівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" інженер - інспектор Сітало Ю.Д.,

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 28 404 грн. 03 коп., в тому числі 26 461 грн. 35 коп. основного боргу відповідно до договору № 1399-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2006, 116 грн. 15 коп. 3% річних, 1 447 грн. 70 коп. пені, 378 грн. 83 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 41 від 30.08.2016), в якому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав письмові пояснення по справі від 12.09.2016 в обґрунтування позовних вимог, докази на підтвердження повноважень співробітників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

У судовому засіданні 12.09.2016 судом заслухано усні пояснення працівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" інженера - інспектора Сітало Ю.Д. з приводу проведених 03.11.2015 та 03.03.2016 обстежень системи централізованого теплопостачання об'єкту за адресою вул. Харківська, 12, м. Суми.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до укладеного між сторонами договору № 1399-Т від 1 жовтня 2006 року позивач зобов'язується надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач, в свою чергу, зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених цим договором.

Характеристика об'єкта (об'єктів) надання послуг, обсяги та нормативи (норми) споживання - договірні навантаження теплової енергії вказані у додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору. Найменування об'єкту - кафе «Трактир на Харківській» вул. Харківська, 12.

Умови обліку споживання послуг, вказані у додатку № 2, який є невід'ємною частиною договору.

Пунктами 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач до 15 числа розрахункового періоду сплачує позивачу вартість зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Щомісячно 6-го числа відповідач отримує від позивача акт прийому-передачі теплової енергії та рахунок за спожиту теплову енергію. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє відповідача від відповідальності щодо сплати за надані позивачем послуги. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Відповідно до умов обліку спожитих послуг, що є додатком № 2 до договору, для підтвердження кількості фактично спожитих послуг, щомісячно 6-го числа сторони складають та підписують акт прийому-передачі послуг. Споживач протягом 2 днів з дня отримання від виконавця акту прийому-передачі послуг, зобов'язаний направити виконавцю підписаний зі свого боку акт прийому-передачі послуг або вмотивовану відмову від його підписання (п. 9 додатку № 2 до договору).

Якщо споживач протягом строку, вказаного у п. 9 додатку, не підпише зі свого боку вищевказаний акт та не надасть вмотивовану відмову щодо причин його не підписання, вважається що акт прийому-передачі послуг є підписаним без заперечень, а послуги вважаються наданими у обсязі, вказаному в акті (п. 10 додатку № 2 до договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати наданих послуг, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 26 461 грн. 35 коп. за період з березня 2016 року по квітень 2016 року.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач вказує на те, що ним не отримувались послуги централізованого теплопостачання.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідач з березня 2016 року по квітень 2016 року користувався послугами позивача з постачання теплової енергії, але суму боргу в розмірі 26 461 грн. 35 коп. за спожиту теплову енергію за вказаний період не сплатив.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідачу виставлені рахунки від 30.04.2016 на суму 16 403 грн. 64 коп. та від 31.03.2016 на суму 10057 грн. 71 коп. разом з актами прийому-передачі теплової енергії у березні 2016 року та у квітні 2016 року на відповідні суми.

Акти прийому-передачі теплової енергії за березень - квітень 2016 року не підписані з боку відповідача.

Разом з тим, у рахунках на оплату послуг від 31.03.2016 та від 30.04.2016 до сплати відповідачу нараховано 16 403 грн. 64 коп. за такі розрахункові періоди: грудень 2014року, січень-квітень 2015року; 10057 грн. 71 коп. за розрахункові періоди: грудень 2015року, січень-лютий 2016року.

Як пояснює позивач на підставі встановлених 03.03.2016 працівниками ПАТ "Сумитеплоенерго" обставин щодо відсутності технічної можливості включення (відключення) приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 від централізованого опалення, відповідачу було здійснено донарахування за період з грудня 2014 року по лютий 2016 року, яке було включено в рахунки від 31.03.2016 та від 30.04.2016.

Разом з цим, у актах прийому - передачі послуг з теплопостачання наданих разом з рахунками, послуги з теплопостачання на суму 16 403 грн. 64 коп. та на суму 10057 грн. 71 коп. вказані як послуги надані у квітні 2016 та у березні 2016 року, посилання на донарахування вказаних сум за попередні періоди відсутнє.

Листом від 18.04.2016 на виставлений рахунок від 31.03.2016 відповідач повідомив, що теплопостачання протягом опалювального сезону 2015-2016 не надавалось.

Судом встановлено, що згідно з актами обстеження системи централізованого теплопостачання об'єкту від 03.11.2015 та від 05.11.2015, уповноваженими представниками ТОВ "Сумитеплоенерго" зафіксовано, що приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 (кафе "Трактирь") на момент перевірок не опалюється, пуск теплоносія неможливий, засувки на трубопроводі, що подає опломбовані, теплопункт залитий каналізацією.

Згідно з актом обстеження системи централізованого теплопостачання об'єкту від 03.03.2016, працівниками ТОВ "Сумитеплоенерго" встановлено, що технічна можливість включення (відключення) приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 від централізованого опалення відсутня.

Інженер-інспектор ОСОБА_5 у судовому засіданні 12.09.2016 зазначив, що на момент обстеження систем централізованого теплопостачання об'єкту 03.11.2015 у приміщенні відповідача опалення було відсутнє, 03.03.2016 приміщення відповідача опалювалось.

Відповідач факт обстеження приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 та встановлення наявності опалення 03.03.2016 заперечує.

З акту від 03.03.2016 не вбачається, що обстеження систем централізованого теплопостачання об'єкту за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 було здійснено за участю представників відповідача, в тому числі в акті не зафіксовано наявності опалення у приміщеннях відповідача на момент перевірки.

Відповідно до п. 4.1.10 договору, відповідач має право на звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання.

Пунктом 4.4.5 договору визначено, що позивач зобов'язаний звільняти відповідача від плати за послуги у разі їх ненадання.

Згідно з п. 9 Умов обліку спожитих послуг, для підтвердження кількості фактично спожитих послуг, сторони щомісячно 6-го числа складають та підписують акт прийому-передачі послуг.

Докази складання сторонами актів прийому-передачі послуг за грудень 2014 року, січень - квітень, грудень 2015року, січень - лютий 2016року в матеріалах справи відсутні.

У актах прийому - передачі послуг з теплопостачання наданих у квітні 2016 та у березні 2016 року вказано вартість послуг згідно з рахунками від 31.03.2016 та 30.04.2016, тобто фактично вартість послуг наданих не в березні-квітні 2016року, а за період грудень 2014року, січень - квітень, грудень 2015року, січень - лютий 2016року.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання позивача на здійснене донарахування у рахунках від 30.04.2016 та від 31.03.2016 за період з грудня 2014 року по лютий 2016 року на підставі акту обстеження системи централізованого теплопостачання об'єкту від 03.03.2016, враховуючи, що підтвердженням кількості фактично спожитих послуг за умовами договору є акт прийому-передачі послуг, що не складався сторонами за період з грудня 2014 року по лютий 2016 року, факт відсутності технічної можливості включення (відключення) приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 від централізованого опалення встановлено тільки 03.03.2016, натомість згідно з попередніми актами обстеження приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 від 03.11.2015 та від 05.11.2015, уповноваженими представниками ТОВ "Сумитеплоенерго" зафіксовано, що приміщення за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 (кафе "Трактирь") на момент перевірок не опалюється, пуск теплоносія неможливий, засувки на трубопроводі, що подає опломбовані, теплопункт залитий каналізацією, так само згідно з заявою ОСОБА_9 від 04.03.2016 (а.с. 58) теплопостачання за адресою м. Суми, вул. Харківська, 12 було відсутнє з 09.02.2016 по 03.03.2016.

Таким чином суд вважає безпідставними, необґрунтованими належними та допустимими доказами вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг постачання теплової енергії, наданих у березні-квітні 2016 року, оскільки фактично вказаний борг нарахований за періоди грудень 2014року, січень-квітень 2015року, січень-лютий 2016року і позивачем не надано належних доказів на підтвердження кількості фактично спожитих послуг у цей період відповідно до умов договору.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 26 461 грн. 35 коп. основного боргу за послуги надані у березні-квітні 2016 року відповідно до договору № 1399-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2006 за їх необґрунтованістю.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.1.5 договору, у разі несвоєчасної сплати відповідачем грошових коштів, які передбачені термінами цього договору, за послуги позивача, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 1447 грн. 70 коп., 3% річних в загальній сумі 116 грн. 15 коп., помісячно виходячи з суми заборгованості за березень 2016 року (10057 грн. 71 коп.) за період з 11.04.2016 по 21.06.2016, виходячи з суми заборгованості за квітень 2016 року (16403 грн. 64 коп.) за період з 11.05.2016 по 21.06.2016, інфляційні збитки в загальній сумі 378 грн. 83 коп., помісячно виходячи з суми заборгованості за березень 2016 року (10057 грн. 71 коп.) за період з 01.04.2016 по 21.06.2016, виходячи з суми заборгованості за квітень 2016 року (16403 грн. 64 коп.) за період з 01.05.2016 по 21.06.2016.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 26 461 грн. 35 коп., суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 116 грн. 15 коп. 3% річних, 1 447 грн. 70 коп. пені, 378 грн. 83 коп. інфляційних збитків за їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 13.09.2016

Суддя Є.А. Жерьобкіна