ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" вересня 2016 р. Справа № 925/943/16

Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І., секретарем судового засідання Петрик І.О. за участю представників сторін: заявник - не з'явився, стягувач - Попов А.В. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву приватної фірми "Еліна" про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду від 11.03.2016 у справі №01/09-2015 за позовом публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" до приватної фірми "Еліна" про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма "Еліна" звернулася до господарського суду Черкаської області із заявою про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 11 березня 2016 року у справі № 01/09-2015. Заяву вмотивовано тим, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України "Про третейські суди", оскільки приватна фірма "Еліна" не приймала участі у розгляду справи в третейському суді та жодних листів із пропозицією погодитись із кандидатурою судді або обрати третейських суддів із Списку третейських суддів не отримувала, а третейське застереження у дистриб'юторському договорі № ВД-21-9-13 від 31.05.2013 не містить умови про те, що сторони домовились, що розгляд справи в третейському суді здійснюється суддею одноособово.

Заявник про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, до дня судового засідання подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання.

У відзиві на заяву від 14.09.2016 публічне акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат" просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 11 березня 2016 року у справі № 01/09-2015 у зв'язку з відсутністю правових підстав для її задоволення.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечення підтримав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у даному засіданні за наявними матеріалами у справі.

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 11.03.2016 р. у справі №01/09-2015 під головуванням судді Стадник П.В. позовні вимоги позивача задоволено повністю, стягнуто з приватної фірми "Еліна" на користь публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат"- 113 162 грн. 39 коп. боргу; 3 953 грн. 91 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами; 8 567 грн. 12 коп. пені; 10 358 грн. 73 коп. штрафу та 2 280 грн. 21 коп. третейського збору.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про третейські суди", далі - Закон, до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 12 Закону визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається в письмовій формі. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі, і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Із матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Ватутінський хлібокомбінат" та приватною фірмою "Еліна" було укладено дистриб'юторський договір № ВД 21-9-13, в пункті 12.2. якого сторони домовилися про те, що на вимогу будь-якої зі сторін спір по даному Договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник". Також сторони погодили, що норми даного пункту Договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному Договору або в зв'язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник".

Судом встановлено, що Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при Корпорації "Радник" розглядався спір за позовом публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" до приватної фірми "Еліна" про стягнення боргу по дистриб'юторському договору № ВД 21-9-13 від 31.05.2013. Вказана справа розглядалася одноособово суддею Стадником П.В.

Згідно частини 3 статті 14 Закону у постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов'язковий чи рекомендаційний характер.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Закону формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Стаття 16 Закону, на яку в обгрунтування заяви посилається заявник, містить такі положення:

Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді).

Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів.

У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів.

Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Із аналізу вказаних норм Закону вбачається, що цей Закон чітко визначає відмінності між створенням і вирішенням спорів постійно діючим третейським судом та третейським судом для вирішення конкретного спору.

Регламентом Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", зареєстрованого наказом № 683-О Головного управління юстиції у Черкаській області 20.09.2010, свідоцтво № 4 від 20.09.2010 (а.с. 32), в розділі 3 вказано, що у разі якщо сторони не обрали третейського суддю при зверненні з позовом до третейського суду, голова третейського суду має право призначити третейського суддю із затвердженого списку третейських суддів.

Розділ 1 Регламенту визначає, що якщо сторони в третейській угоді передбачили передачу спору, який виник чи може виникнути, на вирішення Третейського суду, Регламент Третейського суду є невід'ємною частиною третейської угоди.

Оскільки сторони в третейському застереженні (п. 12.2. дистриб'юторського договору) визначили розгляд усіх спорів по цьому договору Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при Корпорації "Радник" і обрання третейського судді цим договором не передбачено, тому відповідно до Регламенту цього третейського суду третейський суддя для розгляду спору по цьому договору правомірно був призначений головою третейського суду із затвердженого списку третейських суддів.

З огляду на викладене, суд вважає доводи заявника безпідставними і такими, що не ґрунтуються на приписах Закону України "Про третейські суди" та не відповідають умовам дистриб'юторського договору і Регламенту Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", адже заявник посилається на пункт 12.2. дистриб'юторського договору як на третейське застереження, яке слід застосовувати у даній справі, однак цитує норми Закону, які стосуються створення третейського суду для вирішення конкретного спору і не можуть поширюватися на випадки формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді.

Відповідно до приписів статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України та статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

В пунктах 6.1.8, 6.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

За результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК, має відповідати статті 84 (а не статті 86) названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ. Одна з таких особливостей полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК.

Суд приходить до висновку, що склад Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", яким прийнято спірне рішення від 11 березня 2016 року, повністю відповідав вимогам статті 16 Закону України "Про третейські суди", тому заява є необґрунтованою, отже, у задоволенні заяви слід відмовити, а рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 11березня 2016 року у справі № 01/09-2015 залишити без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 84, 122-4, 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви приватної фірми "Еліна" про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 11 березня 2016 року у справі № 01/09-2015.

Залишити рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 11 березня 2016 року у справі № 01/09-2015 без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя К.І. Довгань