УХВАЛА

12.09.2016Справа № 910/32578/15

За заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУТКОВСЬКИЙ ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "Володар"

про стягнення 718 680, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача (стягувача): Федоренко О.В.;

від відповідача (боржника): Никеруй Т.М.;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУТКОВСЬКИЙ ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 718 680, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУТКОВСЬКИЙ ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код - 20077720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУТКОВСЬКИЙ ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, ідентифікаційний код - 32705573) 718 680 (сімсот вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. - заборгованості та 10 780 (десять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 21 коп. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15 залишено без змін.

07.07.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15 видано наказ.

08.07.2016 через загальний відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про відстрочку виконання рішення, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 у справі № 910/32578/15 на 6 (шість) місяців.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 у справі №910/32578/15 до повернення матеріалів справи № 910/32578/15 до Господарського суду міста Києва.

17.08.2016 матеріали справи № 910/32578/15 надійшли до Господарського суду міста Києва, з яких вбачається, що постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 призначено розгляд заяви ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення суду на 12.09.2016, зокрема, зобов'язано ТОВ "ТУТКОВСЬКИЙ ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" (позивача) надати суду письмові пояснення на заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15.

12.09.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник стягувача подав заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якій зазначає, що відповідачем не надано суду доказів фактичної фінансової неспроможності виконання рішення суду.

У даному судовому засіданні представник відповідача (боржника) підтримав подану заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15.

Представник позивача (стягувача) заперечив проти задоволення поданої заяви.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Отже, дослідивши матеріали заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Згідно статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування поданої заяви, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що відповідно до звіту про фінансові результати загальна сума дебіторської заборгованості станом на 31.12.2015 перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУТКОВСЬКИЙ ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" становить 33 999 240, 00 грн. Крім того, боржник зазначає, що внаслідок зовнішньополітичних чинників, у зв'язку із втратою контролю над ПАТ «Чорноморнафтогаз» та інших підприємств, що знаходяться на території АР Крим, відбулося знецінення інвестицій у вказаних підприємствах на суму 899 806, 00 грн., а також запасів природного газу, розташованого у підземних сховищах АР Крим у сумі 1 903 484, 00 грн. Крім того, представник заявника просив суд врахувати, що у прохальній частині поданої заяви допущено описку у даті судового акту.

Так, пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Можливість розстрочення або відстрочення виконання рішення суду залежить виключно від винятковості обставин, які виникли у процесі виконання рішення суду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Отже, приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не доведено неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15 у строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 910/32578/15 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.