номер провадження справи 2/74/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016 Справа № 908/1997/16

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах,

позивач: Запорізька міська рада, м. Запоріжжя,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ППЗТ, м. Запоріжжя,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску, м. Запоріжжя,

про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобовязання повернути земельну ділянку

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1, посвідчення №035881 від 05.10.2015р.;

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №01/02-17/05223 від 18.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 05.09.2016 р.;

від третьої особи: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернувся заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах, - Запорізька міська рада до Публічного акціонерного товариства ППЗТ про розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.09.2006р. та зобовязання повернути земельну ділянку площею 0,0433 га, кадастровий номер :06:019:0002, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 7, м. Запоріжжя.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що 01.09.2006р. між Запорізькою міською радою та ПАТ ППЗТ укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0433 га, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 7, м.Запоріжжя. На земельній ділянці знаходиться обєкт нерухомості підстанція Бабурка. На підставі договору купівлі-продажу №1440 від 12.07.2010р. обєкт нерухомості відчужений ТОВ Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску, який є новим власником даного обєкта. Враховуючи відчуження обєкта нерухомості, який розташований на спірній земельній ділянці, а також систематичну несплату відповідачем земельного податку, прокурор звернувся до суду.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 13, 14, 121 Конституції України, ст. ст. 193, 285, 291 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 610, 611, 651, 629, 759, 762, 782, 785, 792 Цивільного кодексу України, ст. ст. 14, 16, 265, 287 Податкового кодексу України, ст.64 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 78, 122, 206 Земельного кодексу України, ст.ст.2, 24, 25, 32, 34 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.08.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/74/16 та призначено розгляд справи на 06.09.2016 р. Також даною ухвалою суд залучив у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, товариство з обмеженою відповідальністю Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску, яке є власником обєкту нерухомості відповідно до договору купівлі-продажу №1440 від 12.07.2010р., розташованого на спірній земельній ділянці, оскільки вирішення даного спору може вплинути на його права та обовязки.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що договір оренди було укладено 01.09.2016 р. на 10 років, отже строк дії договору закінчився 01.09.2016 р. Зауважує, що за своїми правовим наслідками поняття припинення договору оренди та його розірвання не є тотожними, а тому вимога про розірвання договору оренди, у тому числі з підстав несвоєчасної сплати орендної плати та відчуження обєкту нерухомого майна, є безпідставною. Також вказує, що відповідач не порушував зобовязань в частині повернення земельної ділянки, оскільки така вимога на адресу відповідача не надходила. Крім того, вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору, що також є додатковою підставою для відмови в її задоволенні.

В доповненнях до відзиву відповідач відзначив, що моментом укладення договору є саме 01.09.2006 р., коли сторони узгодили всі суттєві умови договору та підписали договір, тому строк дії договору визначається саме з моменту його підписання, а не державної реєстрації. На підтвердження своїх доводів посилається на постанову Вищого господарського суду України у справі №24/25пд/2011 від 24.11.2011 р. та постанову Верховного Суду України у справі №6-162ц13 від 19.02.2014 р.

Прокурор надав заперечення на відзив відповідача, у яких зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. У звязку з цим прокурор вважає, що договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації 20.09.2006 р., а не 01.09.2006 р.

Позивач також надав заперечення на відзив відповідача, відповідно до яких вважає, що договір є вчиненим з моменту державної реєстрації.

В судовому засіданні 06.09.2016 р. оголошувалася перерва до 12.09.2016 р.

В судовому засіданні 12.09.2016 р. були присутні прокурор, представники позивача та відповідача, за їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Прокурор та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Третя особа відзиву на позов не надала, в судове засідання свого представника не направила, причин неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в попередньому судовому засіданні 06.09.2016р., на якому оголошувалась перерва на 12.09.2016р. Неявка представника третьої особи не перешкоджає вирішенню спору по суті.

В судовому засіданні 12.09.2016 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

01.09.2006 р. між Запорізькою міською радою (орендодавець, позивач) та закритим акціонерним товариством ППЗТ (на даний момент публічне акціонерне товариство «ППЗТ», орендар, відповідач) був укладений договір оренди землі, за яким орендодавець надає відповідно до рішення 13-ї сесії 4-го скликання Запорізької міської ради №8/51 від 15.02.2006 р., а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0433 га, для розташування трансформаторної підстанції «Бабурка», яка знаходиться: м.Запоріжжя, вул. Соловїна, 7.

У пунктах 3, 4 договору зазначено, що на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: підстанція «Бабурка» орендаря, інші обєкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з підстанцією «Бабурка» орендаря.

Згідно з умовами пунктів 9-11 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 113,75 грн. за календарний рік в цінах 2006 року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Хортицького району 0008 у відділенні Держказначейства у Хортицькому районі, МФО 813015, , код 13050200.

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладається на 10 років.

Відповідно до п. 39 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.06.2006 р. №42.

Доказів припинення дії договору сторони не надали, отже на час розгляду справи судом його умови є чинними.

Посилання відповідача на те, що строк дії договору припинився 01.09.2016 р. суд визнав необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі) господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Отже, строк дії договору є істотною умовою договору, з погодженням якої договір вважається укладеним.

Визначення поняття строку дії договору надано у статті 631 ЦК України, зокрема, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Разом із цим, нормою частини 3 статті 640 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі) передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Таким чином, для договорів, які відповідно до вимог закону потребують державної реєстрації, момент укладання договору повязується із здійсненням такої реєстрації.

У той же час спеціальне законодавство, що регулювало земельні правовідносини на момент укладення договору оренди землі, розрізняло момент укладення договору та набрання чинності договором.

За приписами ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та відповідно до ст. 18 цього закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) встановлено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Таким чином, момент укладення договору повязується з погодженням всіх суттєвих умов договору, а виникнення прав та обовязків за договором оренди землі - з моментом державної реєстрації договору.

У ч. 7 ст. ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, оскільки строк дії договору повязується з виникненням прав та обовязків за договором оренди землі, його слід обчислювати з моменту державної реєстрації договору.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що погодивши в тексті договору оренди землі від 01.09.2006 р. всі істотні умови договору оренди землі, у тому числі термін його дії 10 років, сторони тим самим уклали договір оренди землі, однак початок перебігу цього строку не може визначатися інакше, ніж з моменту державної реєстрації договору, з яким повязується виникнення у сторін прав та обовязків за договором.

У пункті 39 договору оренди землі сторони визначили подію, з якої умови договору набирають чинності, тобто починають діяти, в тому числі і стосовно умов строку договору, на який укладається цей договір оренди землі.

Зазначений висновок суду не суперечить правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 19.02.2014 р. про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2013р. у справі №6-162ц13, на яку посилається відповідач, оскільки в даному випадку сторони дійсно уклали договір 01.09.2006 р., узгодивши всі істотні умови договору, у тому числі його строк, однак початок перебігу цього строку законодавством повязується з моментом державної реєстрації договору, тобто з 20.09.2006 р.

Таким чином, строк дії договору оренди землі на момент вирішення даного спору судом не сплив, а тому умови цього договору підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін.

Відповідно до п. 19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невідємним додатком до договору. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у пятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Земельна ділянка по вул. Соловїна, 7 площею 0,0433 га кадастровий номер :06:019:0002 була передана відповідачу 20.09.2006 р. відповідно акту приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі.

Додатковою угодою від 10.04.2009 р. до договору сторони змінили розмір орендної плати, визначивши в п. 9 договору, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 236,01 грн., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 року.

Додатковою угодою від 11.06.2009 р. договору сторони зменшили розмір орендної плати і визначили в п. 9 договору, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 82,61 грн., що складає трикратний розмір земельного податку згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», обчисленого відповідно до ч. 1 та ч. 11 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» в цінах 2009 року із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2009 рік згідно рішення Запорізької міської ради №6 від 19.11.2008 р. та Запорізької міської ради від 27.11.2008 р. №7.

Додатковою угодою від 14.05.2010 р. до договору сторони визначили в п. 9 договору, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 112,48 грн., що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2010 рік згідно рішення Запорізької міської ради №6 від 19.11.2008 р. та Запорізької обласної ради від 27.22.2008 р. №7.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 30 договору закріплений обовязок орендаря своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору оренди землі та вимог чинного законодавства відповідач не сплачував орендну плату за землю протягом 2013 2015 років, що призвело до утворення податкового боргу.

За інформацією Головного управління ДФС у Запорізькій області від 17.06.2016 р. заборгованість по сплаті орендної плати за землю по ПАТ «ППЗТ» станом на 01.06.2016 р. складала 72 295,40 грн., в т.ч. яка утворилась за рахунок несплати податкових зобовязань згідно податкової декларації від 07.02.2013р. № з 30.11.2016 р. по 30.01.2014 р. згідно договорів оренди землі, в т.ч. за договором від 20.09.2006 р. №42 оренди землі по вул. Соловїна, 7 за жовтень 2013 року в сумі 20,83 грн., за листопад 2013 року в сумі 20,83 грн., за грудень 2013 року в сумі 20,82 грн. Всього за двома договорами оренди заборгованість станом на 30.11.2013 р. складала 70 147,88 грн.

Відповідно до інформації Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21.04.2016 р., згідно автоматизованої інформаційної системи ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій станом на 20.04.2016 р. заборгованість перед бюджетом з земельного податку з юридичних осіб, код платежу 18010600 ПАТ «ППЗТ», становить 71275,40 грн., яка утворилась за 2013-2015 роки. На даний час виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ПАТ «ППЗТ» перебуває у Комунарському відділі державної виконавчої служби.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2014 р. у справі №808/1473/14 підтверджується стягнення з платника податків ПАТ «ППЗТ» податкової заборгованості по орендній платі в розмірі 70 085,40 грн.

Таким чином, всупереч умов п. п.11, 30 договору відповідач не виконав взятих на себе зобовязань перед позивачем щодо сплати орендної плати за спірну земельну ділянку.

Відповідно до абз. 5 п. 33 договору дія договору припиняється у разі розірвання договору оренди землі згідно з п. 34 договору.

Згідно з абз. 3 п. 34 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» визначено порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Пункт 35 договору закріплює, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається, зокрема, в разі невнесення орендарем орендної плати протягом 3-х місяців.

Таким чином, наявні підстави для розірвання договору оренди землі в судовому порядку у звязку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати.

Окрім цього, судом встановлено, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2010р. підстанція «Бабурка» інв. №120, загальною площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Соловїна, 7 була відчужена відповідачем на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2016 р. №59392509 власником підстанції «Бабурка» є товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску», запис про державну реєстрацію права власності внесено 26.07.2010 р.

Таким чином, відповідач не є власником підстанції «Бабурка», для розташування якої надавалась в оренду земельна ділянка.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент відчуження підстанції) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з п. е ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Абзац 7 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Таким чином, набуття права власності ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску» на обєкт нерухомості, що розташований на орендованій земельній ділянці, є підставою для припинення договору оренди землі, яка надавалась для розташування цього обєкту.

За інформацією управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради (лист вих. №1264/02-03 від 23.05.2016 р.) з моменту існування управління (з 01.03.2011 р.) заяв з приводу припинення права оренди земельної ділянки від ЗАТ «ППЗТ» по вул.Соловїна, 7 до управління не надходило. Управлінням не подавались позови до суду про розірвання договору оренди зазначеної земельної ділянки.

Запорізька міська рада повідомила суду, що ПАТ «ППЗТ» не зверталось до Запорізької міської ради протягом 2014-2016 років з приводу зміни власника обєкту нерухомості підстанції «Бабурка». Новий власник ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску» не зверталось до Запорізької міської ради протягом 2014-2016 років з приводу оформлення права оренди на земельну ділянку по вул. Соловїна, 7 у м. Запоріжжя.

Таким чином, орендна плата за земельну ділянку по вул. Соловїна, 7 у м.Запоріжжя не сплачується ні відповідачем, ні новим власником підстанції, що розташована на ній, - ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску».

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме: систематична несплата відповідачем орендної плати за землю, а також фактичне припинення права оренди у звязку з відчуженням обєкту нерухомості, що розташований на ній, суд визнав позовні вимоги про розірвання договору оренди законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У п. 20 договору оренди землі сторони погодили, що після припинення договору орендар повертає орендареві земельну ділянку у стані не гіршому з тим, у якому він одержав її в оренду.

Враховуючи викладене, вимога про зобов'язання відповідача повернути на користь Запорізької міської ради земельну ділянку є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до 49 ГПК України та п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури №3 підлягає стягненню судовий збір за дві немайнові вимоги в сумі 2756,00 грн. (1378,00 грн. х 2).

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.09.2006 р. (площею 0,0433 га, кадастровий номер :06:019:0002, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 7 у м.Запоріжжі), укладений між Запорізькою міською радою та Публічним акціонерним товариством «ППЗТ», зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №42 від 20.09.2006 р.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство ППЗТ (вул. Чапаєва, буд. 16, м.Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код 01235931) повернути на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код 04053915) земельну ділянку площею 0,0433 га, кадастровий номер :06:019:0002, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 7 у м. Запоріжжі.

Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ППЗТ (вул. Чапаєва, буд. 16, м.Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код 01235931) на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури №3 (вул. Добролюбова, буд. 14, м.Запоріжжя, 69006, ідентифікаційний код 02909973, на розрахунковий рахунок №0271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят шість).

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 16.09.2016р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.