ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа № 914/1007/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання І.О.Борщ

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (скаржника) ОСОБА_2Я.( (представник за довіреністю)

від відповідача ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради від 24.06.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 14.06.2016 року (головуючий суддя Яворський Б.І.)

у справі № 914/1007/16

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Спорт-Рекреація, м. Львів

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 14.06.2016 року у справі №914/1007/16 у задоволені позову Львівської міської ради до Приватного підприємства Спорт-Рекреація про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач вчиняє будь-які дії щодо порушення користування земельною ділянкою позивач так і не подав, хоча у своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи зазначав, що їх подасть. Крім того, господарський суд зазначає, що згідно спірного договору цільове призначення наданої в оренду земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, що допускає можливість здійснювати будівництво багатоквартирного житлового будинку на зазначеній ділянці і таке будівництво не може призвести до правопорушення «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням».

В апеляційній скарзі скаржник просить рішення місцевого господарського суду скасувати, посилаючись на те, що договором оренди від 10.04.2014 року передбачено прийняття в строкове платне користування земельної ділянки, яка знаходиться у м. Львові, на вул. Зелена 273, для благоустрою існуючих озер з будівництвом тимчасового збірно-розбірного закладу харчування. Зазначає, що на земельних ділянках в прибережних захисних смугах навколо водойми забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних). Відповідно видача ОСОБА_4 архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Зелена, 273 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими громадськими приміщеннями на вул.Зеленій, 273 не відповідає умовам укладеного договору оренди земельної ділянки від 10.04.2014 року.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що ним не порушено вимоги чинного законодавства щодо порядку використання земельних ділянок, оскільки такі використовуються за цільовим призначенням в межах їх категорії землі житлової та громадської забудови відповідно до затвердженої містобудівної документації. Стверджує, що використання земельної ділянки з іншою метою в межах одного цільового призначення є правом відповідача (землекористувача), яке прямо передбачене ч.5ст.20 Земельного кодексу України, згідно якої види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Крім того, зазначає, що ним дотримано всіх вимог щодо початку будівельних робіт, тому будівництво на орендованих земельних ділянках не може вважатись самовільним.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, та відзиві на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2014 року між Львівською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємством Спорт-рекреація (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі договір оренди), відповідно до п.1 якого орендодавець на підставі ухвал Львівської міської ради «Про затвердження Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м.Львові» №1675 від 26.07.2012 року, «Про затвердження нормативно-грошової оцінки земель м.Львова (зі змінами) №2712 від 18.06.20009 року, «Про порядок застосування відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м.Львова» №37 від 16.12.2010 року, «Про нарахування та сплату орендної плати за землю і земельного податку до міського бюджету м.Львова у 2014 році» №3034 від 26.12.2013 року та ухвали «Про затвердження ПП Спорт-Рекреація проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок на вул.Зеленій,273» №2934 від 21.11.2013 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м.Львові на вул.Зелена, 273 для благоустрою існуючих озер з будівництвом тимчасового збірно-розбірного закладу харчування. 28.11.2014р. до договору оренди вносилися зміни.

Відповідно до п. 2 договору оренди кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0051, загальна площа - 0,2200 га, у тому числі тверде покриття 0,0146 га, інше 0,2054 га.

Договір оренди землі від 14.04.2016 року підписаний та скріплений печатками сторін, зареєстрований у Львівській міській раді за №С-2633, про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі С-3 вчинено запис.

Договір оренди укладено на 5 (пять) років терміном до 21 листопада 2018 року (п.8 договору).

Цільове призначення земельної ділянки (категорія земельної ділянки згідно ст.19 ЗК України) землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням землі комерції (п.16 договору).

Пунктом 17 договору заборонена самовільна забудова земельної ділянки.

Згідно п.26 договору на земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: згідно висновку управління архітектури №2-1556/2401 від 14.01.2007 року, та згідно обмеження Львівського міського управління земельних ресурсів №40/01-15/1976 від 23.05.2007 року.

Права та обовязки сторін визначені пунктами 28-31 договору.

Згідно п. 43 договору, такий набирає чинності після підписання та державної реєстрації.

Апеляційний суд зазначає, що позивач просить розірвати саме вищевказаний договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,2200 га, зареєстрований у Львівській міській раді за №С-2633.

Також, встановлено, що 10.04.2014 року між Львівською міською радою (орендар) та Приватним підприємством Спорт-рекреація (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий №:04:003:0052, загальною площею 1,2642 га, що знаходиться у м.Львові на вул.Зелена, 273 для благоустрою існуючих озер з будівництвом тимчасового збірно-розбірного закладу харчування.

Договір зареєстровано у Львівській міській раді за №С-2632, про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі С-3 вчинено запис.

29.12.2014 року право оренди за даним договором зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується відповідним Витягом.

За актом приймання-передачі обєкта оренди б/н і дати, підписаного і скріпленого печатками сторін, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне володіння і користування вказану земельну ділянку площею 1,2642 га.

Отже, 10.04.2014 року між сторонами було укладено 2 (два) договори оренди земельних ділянок, загальною площею 1, 4842 га, з подальшими змінами, з ідентичними умовами, за винятком ідентифікуючих ознак переданих в оренду земельних ділянок

Судом також встановлено, що 17.06.2015 року Виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення №378, яким дозволив розроблення проекту внесення змін до раніше розробленої містобудівної документації детального плану території у межах вул.Зеленої, вул.Пасічної, вул.Пирогівки, вул.Проектованої, 4, відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, генерального плану м.Львова та положень затвердження містобудівної документації.

06.08.2015 року укладено договір №1112-15 між ПП «Спрт-рекреація» та Державним підприємством ДІПМ Містопроект на виготовлення містобудівної документації.

13.11.2015 року Виконавчий комітет ЛМР прийняв рішення №677, яким затвердив проект внесення змін до раніше розробленої містобудівної документації детального плану території у межах вул.Зеленої, вул.Пасічної, вул.Пирогівки, вул. Проектованої,4.

20.11.2015 року управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради видало ПП Спорт-рекреація містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 0,22 га на вул.Зеленій, 273 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими громадськими приміщеннями.

22.04.2016 року управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради видало ПП Спорт-рекреація містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 1,2642 га на вул.Зеленій, 273 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими громадськими приміщеннями №2 на генеральному плані та підземною автостоянкою №8 на генплані.

19.05.2016 року управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради видало ПП Спорт-рекреація містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 1,2642 га на вул.Зеленій, 273 для будівництва багатоквартирного житлового будинку №5 на генплані з вбудовано-прибудованими громадськими приміщеннями та підземною автостоянкою №9 на генплані. 19.05.2016 року управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради видало ПП Спорт-рекреація містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 1,2642 га на вул.Зеленій, 273 для будівництва багатоквартирного житлового будинку №4 на генплані.

19.05.2016 року управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради видало ПП Спорт-рекреація містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 1,2642 га на вул. Зеленій, 273 для будівництва багатоквартирного житлового будинку №3 на генплані та трансформаторної підстанції №11 на генплані.

Предметом позову є вимога про 1) розірвання договору оренди землі 10.04.2014 року, укладеного між Львівською міською радою та приватним підприємством Спорт-Рекреація на вул.Зелена 273, зареєстрованого у Львівській міській раді за № С-2633 договорів оренди землі С-3; 2) повернення земельної ділянки, площею 1, 4842 га

Підставою позову позивачем зазначено порушення відповідачем умов договору оренди від 10.04.2014 року, зареєстрованого у Львівській міській раді за №С-2633, зокрема, позивач стверджує, що орендар використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, а саме розробляє проектну документацію для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими громадськими приміщеннями та підземною автостоянкою.

Нормативна підстава позову ст.ст. 12, 93,141 ЗК України, ст.ст. 32,34 Закону України «Про оренду землі».

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обєктом оренди за спірним договором є земельна ділянка, кадастровий номер № :04:003:0051, загальною площею 0,2200 га,. Однак, позивач просить повернути йому земельну ділянку іншої площі - площею 1, 4842 га.

Так, згідно ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За умовами ст. 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України (ч.1 ст.32 ЗУ Про оренду землі).

Відповідно до статей 24 та 25 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно п. 38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, сторони у спірному договорі погодили умови для його розірвання, зокрема, внаслідок невиконання обовязків, передбачених договором. Такі договірні умови кореспондують із законодавчо встановленими положеннями щодо розірвання договору. Позивач покликається на те, що відповідач вийшов за межі договору оренди земельної ділянки та просив видати йому містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які в подальшому отримав. Крім того, зазначає, що відповідачем порушено режим водоохоронних зон, прибережних захисних смуг тощо.

Так, обовязками орендаря згідно спірного договору оренди є:

1) приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

2) виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

3) дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного тощо

4) та інші.

Також, договором заборонено самовільне будівництво на земельній ділянці.

Крім того, загальним обовязком землекористувачів, передбаченим законодавством, є використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Отже, до предмету доказування входить встановлення порушення відповідачем прав та інтересів позивача, а зокрема, недотримання відповідачем його прав та обовязків, передбачених договором та чинним законодавством.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України Про землеустрій цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

В даному випадку згідно умов укладеного договору, цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 Земельного кодексу України).

У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України Про оренду землі. Разом з тим слід звернути увагу на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд (п.2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин).

Юридичний зміст поняття "використання за не цільовим призначенням" застосовується до випадків, коли на земельній ділянці з певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення.

Разом з тим, позивач зазначаючи про порушення відповідачем умов договору, та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, не зазначає конкретно, в чому полягає порушення умов договору, не зазначає дій, якими відповідач безпосередньо порушує як умови договору, так і права позивача як орендодавця. Зокрема, не вказує, яким чином відповідач використовує орендовану земельну ділянку поза цільовим призначенням, та в чому полягає факт використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно ст. 33 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, у матеріалах справи наявні копії наданих відповідачу ОСОБА_4 архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради містобудівних умов та обмежень, згідно яких намір забудови: будівництво багатоквартирного житлового будинку.

Проте, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження безпосереднього факту порушення відповідачем умов договору вчиненням дій, які суперечать договору.

Крім того, пунктом 30 договору оренди земельної ділянки від № 10.04.2014 року, зареєстрованого у Львівській міській раді 10.04.2014 року за № С-2633, про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі вчинено напис С-3, передбачено, що орендар земельної ділянки має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Стаття 25 Закону України Про оренду землі надає орендарю земельної ділянки право, зокрема, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

Зі змісту договору оренди вбачається, що орендодавцем земельної ділянки є Львівська міська рада в особі директора департаменту містобудування ОСОБА_5, а орендарем виступає Приватне підприємство Спорт-Рекреація.

Департамент містобудування відповідно до ухвали Львівської міської ради від 06.07.2006 року № 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання» та згідно з чинним законодавством України є виконавчим органом Львівської міської ради.

Департамент є підзвітним і підконтрольним міській раді, підпорядкованим виконавчому комітету, міському голові, заступнику міського голови з питань містобудування та інфраструктури. Департамент є відповідальним за виконання частини повноважень виконавчих органів міської ради, покладених на нього у встановленому порядку. ОСОБА_4 архітектури входить до складу департаменту містобудування.

Відтак, апеляційний суд критично оцінює аргументи позивача стосовно видачі відповідачу містобудівних умов та обмежень без відома орендодавця Львівської міської ради в особі директора департаменту містобудування.

Також, позивач зазначає про порушення відповідачем режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та покликається при цьому на встановлені обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: згідно висновку управління архітектури департаменту містобудування ЛМР №2-1556/2401 від 14.01.2007 року, та згідно обмеження Львівського міського управління земельних ресурсів №40/01-15/1976 від 23.05.2007 року.

Згідно зазначеного висновку управління архітектури департаменту містобудування ЛМР №2-1556/2401 від 14.01.2007 року для ПП «Спорт-рекреація» дозволяється благоустрій існуючих озер з будівництвом тимчасового збірно-розбірного закладу харчування по вул. Зеленій, 273, у м Львові.

Разом з тим, у 2016 році управління архітектури департаменту містобудування ЛМР надало ПП «Спорт рекреація» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Зеленій, 273, з наміром забудови: будівництво багатоквартирного житлового будинку.

Крім того, такий висновок та обмеження щодо орендованої земельної ділянки видані у 2007, 2008 роках, а сам спірний договір укладений у 2014 році.

Також, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували відведення в межах розташування спірної земельної ділянки прибережних захисних смуг чи встановлення на ній режиму охоронних зон., та доказів про встановлення відповідними органами порушення відповідачем таких встановлених режимів на орендованій земельній ділянці.

Позивачем не доведено існування на орендованій земельній ділянці природних водойм. Натомість, відповідач зазначає, про фактичну відсутність на орендованій земельній ділянці водойм, внаслідок висихання та засипання побутовим сміттям. Дане твердження відповідача підтверджується висновком Сихівської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Львова №5а/02,01 від 05.11.2007 року, де передбачено, що межі 3х штучних озер частково засипані будівельним сміттям (т.1 а.с. 45).

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, позивачем станом на момент звернення до суду не доведено належними доказами факт порушення його прав та інтересів відповідачем. У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження безпосереднього факту порушення відповідачем умов договору станом на момент звернення позивача до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи не підтверджено, а позивачем не доведено наявність підстав для розірвання договору і як наслідок, для повернення земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 14.06.2016 року у справі №914/1007/16 - залишити без змін, апеляційну скаргу Львівської міської ради від 24.06.2016 року без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 05.09.2016 року

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець