КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа№ 32/177

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Носенко А.М. - представник за довіреністю від 29.08.2016 року;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились;

від ВДВС: Черкасов Є.В. - представник за довіреністю від 05.09.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2016

у справі № 32/177 (суддя - Підченко Ю.О.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"

третя особа Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 134 524, 32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва задоволено; визнано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва про відкриття виконавчого провадження № 49523095 від 03.12.2015 року з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/177 від 12.12.2012 року недійсною; визнано незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва при відкритті виконавчого провадження № 49523095 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/177 від 12.12.2012 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське МППЗТ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан".

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до помилково висновку, що боржник ще у 2013 році перерахував суму заборгованості, оскільки платіжна вимога не є наленжним та допустим доказом сплати боргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" повернуто без розгляду на підставі п. 2 ст. 97 ГПК України.

В липні 2016 року, Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське МППЗТ" вдруге звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю. та призначено до розгляду на 19.07.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2016 року враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М. А., яка не є головуючою суддею, справу № 32/177 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 18.07.2016 року, справу № 32/177 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Смірнова Л. Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 року справу № 32/177 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі:Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Смірнова Л. Г.

У судове засідання 19.07.2016 року представник ВДВС та представник третьої особи не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача у судовому засіданні 19.07.2016 року підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні 19.07.2016 року заперечували доводи апеляційної скарги, надали пояснення в обгрунтування своєї правової позиції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 року, на підставі ст. 65 ГПК України, зобов'язано АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне регіональне управління" надати суду письмові пояснення по справі та відкладено розгляд справи до 03.08.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 року враховуючи перебування на лікарняному судді Смірнової Л. Г., яка не є головуючою суддею, справу № 32/177 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 03.08.2016 року, справу № 32/177 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 року справу № 32/177 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Кропивна Л. В.

У судове засідання 03.08.2016 року представник ВДВС та представник позивача не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представники відповідача та представник третьої особи у судовому засіданні 03.08.2016 року надали пояснення по суті спору.

Крім того, представник відповідача та представник третьої особи подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання відповідача та третьої особи про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 року відкладено розгляд справи до 05.09.2016 року.

Представник відповідача у судове засідання 05.09.2016 року не з'явився, однак через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із участю у іншому судовому засіданні.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника.

Враховуючи вищевикладене та те, що строк розгляду апеляційної скарги є обмеженим, а неявка представника відповідача за висновками суду, не перешкоджає вирішенню справи по суті, колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник ВДВС у судовому засіданні 05.09.2016 року подав меморіальний ордер № 6-506/13 від 15.10.2013 року та зазначив, що рішення по даній справі було виконано лише частково на суму 560, 29 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із матеріалів справи, Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013 року, позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на користь Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" плату за користування цистерною в сумі 132 165, 60 грн., плату за користування залізничною під'їзною колією в сумі 2 358,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 690,49 грн.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року видано наказ Господарським судом міста Києві від 12.12.2012 року.

11.01.2013 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києв було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35918047 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/177.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2013 визнано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 35918047 від 11.01.2013 року недійсною та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винести нову постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду м. Києва від 12.12.2012 року по справі № 32/177, якою надати можливість Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" у встановлений чинним законодавством строк добровільно виконати постанову.

17.09.2013 на виконання вказаної ухвали головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35918047. Даною постановою накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу. Постановлено боржнику самостійно виконати рішення суду в строк до 23.09.2013.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.11.2013 визнано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 35918047 від 17.09.2013 року недійсною та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві виконати встановлений законодавством порядок при відкритті виконавчого провадження на виконання наказу № 32/177 виданого 12.12.2012 та надати строк Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" для можливості добровільного виконання постанови про відкриття виконавчого провадження за цим наказом.

Вподальшому, 01.12.2015 року, стягувач повторно звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження.

03.12.2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49523095, що виконання наказу Господарського суду міста Києва № 32/177 від 12.12.2012 року (залишок боргу - 135 630, 08 грн.).

Звертаючись до суду першої інстанції із скаргою на дії ДВС, відповідач (боржник) зазначив, що стягувачем було порушено строк пред'явлення наказу до виконання. При цьому, заява про поновлення пропущенного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання до суду подана не була.

Задовольняючи вказану скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем не було пропущено строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва № 32/177 до виконання, оскільки в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2014 року визначено строк повторного пред'явлення наказу до виконання до 22.12.2015 року. Однак, постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2015 року була направлена боржникові із затримкою, а тому остання підлягає визнанню недійсною.

Водночас, колегія суддів не повністю погоджується із даними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

19.03.2015 року до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до змісту якої скаржник просить суд визнати незаконною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського О.О. від 19.02.2015 року та зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 30.05.2014 року у справі №910/8614/13.

Відповідно ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). (стаття 1 закону України "Про виконавче провадження").

Згідно зі ст. 2 цього закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 17 закону України "Про виконавче провадження" а також п. 1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999р., примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, наказів господарських судів

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2012 року Господарським судом міста Києва було винесено наказ № 32/177 із строком пред'явлення до виконання до 14.11.2013 року.

11.01.2013 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35918047.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2013 визнано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 35918047 від 11.01.2013 року недійсною та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винести нову постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 12.12.2012 року по справі № 32/177, якою надати можливість Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" у встановлений чинним законодавством строк добровільно виконати постанову.

17.09.2013 на виконання вказаної ухвали головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35918047. Даною постановою накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу. Постановлено боржнику самостійно виконати рішення суду в строк до 23.09.2013.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.11.2013 визнано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 35918047 від 17.09.2013 року недійсною та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві виконати встановлений законодавством порядок при відкритті виконавчого провадження на виконання наказу № 32/177 виданого 12.12.2012 та надати строк Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" для можливості добровільного виконання постанови про відкриття виконавчого провадження за цим наказом.

22.12.2014 року головним Державним виконавцем державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

01.12.2015 року, стягувач повторно звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Отже, колегія суддів зазначає, що перебіг строку пред'явлення виконавчого документа до виконання після його переривання не починається спочатку, а продовжується із урахуванням його переривання.

Таким чином, враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що строк пред'явлення наказу № 32/177 переривався у зв'язку із пред'явленням його до виконання, колегія суддів приходить до висновку, що строк пред'явлення наказу № 32/177 від 12.12.2012 року закінчився 25.10.2015 року (строк пред'явлення наказу до виконання до 14.11.2013 року перервався з 11.01.2013 року до 22.12.2014 року у зв'язку із пред'явленням його до виконання; після його повернення (22.12.2014 року) строк пред'явлення поновився та становив 10 місяців та 3 дні (1 рік за вирахуванням часу, що минув до пред'явлення наказу до виконання)).

Натомість, як зазначалося вище, стягувач звернувся до ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу № 32/177, 01.12.2015 року, тобто після закінчення строку для його пред'явлення.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Беручи до уваги те, що стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження після спливу строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та зважаючи на те, що останній не звертався до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів приходить до висновку, що Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві безпідставно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 49523095, а тому остання підлягає визнанню недійсною.

Щодо зазначення в постанові ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2014 року, строк його пред'явлення до 22.12.2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п. 3.15 Інструкції Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» Повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному у статті 47 Закону. При цьому в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов'язково роз'яснюється порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання (крім випадку повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини першої статті 47 Закону, якщо таке повернення надалі є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження).

Отже, колегія суддів зазначає, що в постанові повернення виконавчого документа стягувану роз'яснюється порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, а не визначається інший строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, ніж вказаний у самому виконавчому документі.

Крім того, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі було зазначено, що ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було списано грошові кошти з рахунків ТОВ "Фірма Октан" у примусовому порядку, однак подальший перерахунок ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" здійснено не було.

Однак, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом не було належним чином дослідженні вказані обставини.

Так, колегією суддів встановлено, що 15.10.2013 року банком боржника - ТОВ «Фірма «Октан» було одержано від ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві платіжну вимогу № 6-506/13 від 03.10.2013 року про стягнення коштів у сумі 137 214, 81 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вказаної платіжної вимоги із рахунку боржника було списано 560, 29 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 6-506/13 від 15.10.2013 року. Вподальшому, згідно із розпорядження № 35918047/13 від 11.11.2013 року, із вказаних 560, 29 грн., 400, 26 грн. було перераховано на рахунок стягувача, що підтверджується платіжним дорученням № 6847 від 13.11.2013 року.

Крім того, як вбачається із розпорядження № 35918047/13 від 22.11.2013 року, на примусове виконання наказу № 32/177 надійшли кошти у сумі 1 302, 92 грн., з яких 1 184, 47 грн. підлягали перерахуванню на рахунок стягувача. Однак, матеріали виконавчого провадження не містять належних та допустимих доказів здійснення вказаного перерахування.

Враховуючи вищевикладене, колегія сддів зазначає, що судом першої інстанції безпідставно вказано про повне списання ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві з рахунків ТОВ "Фірма Октан" суми заборгованості.

Так, не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Беручи до уваги всі вищенаведені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" частково приймаються судом апеляційної інстанції, проте колегія суддів відзначає, що резолютивна частина ухвали місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а мотивувальна частина підлягає зміні з урахуванням висновків постанови апеляційного господарського суду.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 року у справі № 32/177 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 32/177 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна