номер провадження справи 32/65/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016 Справа № 908/1804/16

За позовом Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району (69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15-В)

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення основного боргу за договором № 501923 від 01.09.2006 року в сумі 21719,79 грн., пені в сумі 1933,06 грн., 3% річних в сумі 485,54 грн. та інфляційних втрат в сумі 1872,12 грн.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача - Кузьміна С.Ю., на підставі довіреності № 177/20-19 від 07.06.2016 р.;

Від відповідача - ОСОБА_1, особисто

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено про стягнення основного боргу за договором № 501923 від 01.09.2006 року в сумі 21719,79 грн., пені в сумі 1933,06 грн., 3% річних в сумі 485,54 грн. та інфляційних втрат в сумі 1872,12 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.07.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1804/16, присвоєно справі номер провадження 32/65/16, з призначенням судового засідання на 27.07.2016 р.

Ухвалою від 27.07.2016 р. строк розгляду справи продовжений за клопотанням сторін, в судовому засіданні оголошено перерву до 14.09.2016 р.

14.09.2016 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, просить позов задовольнити з урахуванням того, що після подання даного позову до суду відповідачем було здійснено часткову оплату в сумі 8000 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, та надав платіжні доручення на підтвердження здійснення ним часткової оплати в сумі 7000 грн. після подання даної позовної заяви до суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2006 р. Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району (теплопостачальна організація, позивач у справі) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501928, відповідно до умов якого, позивач зобов`язався відпустити теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а останній - прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та в порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. п. 10.1, 10.4 договору останній набирає чинності з 01.09.2006 р. і діє до 01.09.2007 р. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік від дати, вказаної у п. 10.1, якщо не відбулася ні одна із обставин, вказаних у п. 10.2.

Враховуючи відсутність обставин, передбачених п. 10.2 договору, договір є чинним.

Згідно з п. 3.2.6 договору відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки за договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не суперечить діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток № 5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

У пункті 6.2 договору сторони визначили, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 6.3 договору оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.6 договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за її адресою, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ), акт звіряння розрахунків (за вимогою споживача).

Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії відповідач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу позивача на протязі п'яти днів з дати отримання. У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.6.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6.6.1, 6.6.2).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період з січня 2015 р. по квітень 2015 р., з жовтня 2015 року по квітень 2016 року поставив відповідачу теплову енергію на суму 24066,14 грн.

Акти приймання-передачі теплової енергії від 31.01.2015 р. на суму 3008,20 грн., від 28.02.2015 р. на суму 3099,42 грн., від 31.03.2015 р. на суму 2431,57 грн., від 30.04.2015 р. на суму 959,20 грн., від 30.11.2015 р. на суму 2184,13 грн., від 31.03.2016 р. на суму 1936,36 грн. підписані відповідачем без жодних зауважень.

Від підпису актів приймання-передачі теплової енергії від 31.10.2015 р. на суму 761,35 грн., від 31.12.2015 р. на суму 1887,31 грн., від 31.01.2016 р. на суму 3291,47 грн., від 29.02.2016 р. на суму 3512,64 грн., від 30.04.2016 р. на суму 994,49 грн. відповідач відмовився, про що в актах зроблено відповідний запис. Зазначені акти підписані теплопостачальною організацією та в силу положень п. 6.6.2 договору вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначені в них розрахункові періоди.

Рахунки на оплату та акти приймання-передачі за період з січня 2015 р. по квітень 2015 р., з жовтня 2015 року по квітень 2016 року були вручені відповідачеві, про що свідчать реєстри вручення рахунків, актів виконаних робіт, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, вказана в актах та рахунках сума в установлений договором строк відповідачем була сплачена лише частково в сумі 2346,35 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501928 від 01.09.2006 р. за відпущену з січня 2015 р. по квітень 2015 р., з жовтня 2015 року по квітень 2016 року теплову енергію склала 21719,79 грн.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять ч. ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 20719,79 грн. на час звернення позивача до суду з даною позовною заявою підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач направив до суду дану позовну заяву 01.07.2016 р., що вбачається з відмітки поштового штемпеля на конверті. Відповідачем до направлення даної позовної заяви до суду, а саме 29.06.2016 р., було здійснено часткову оплату основного боргу в сумі 1000 грн. платіжним дорученням № 25052, яку в розмірі 661,85 грн. позивачем було зараховано в рахунок погашення заборгованості за січень 2015 р., та в розмірі 338,15 грн. - за лютий 2015 р. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 основного боргу за договором № 501923 від 01.09.2006 року в сумі 1000 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки на момент звернення позивача до суду із даною позовною заявою вказана сума відповідачем була сплачена.

Крім того, після порушення провадження по даній справі відповідачем було здійснено часткову оплату в сумі 7000 грн. основного боргу, на підтвердження чого надано відповідні платіжні доручення.

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501928 від 01.09.2006 р. в сумі 7000 грн. підлягає припиненню у зв'язку із відсутністю предмету спору, оскільки зазначена сума була перерахована вже після звернення позивача до суду з позовом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягають задоволенню в розмірі 13719,79 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 485,54 грн. - 3% річних за загальний період з 25.02.2015 р. по 29.06.2016 р. та суму 1872,12 грн. інфляційних втрат за загальний період з березня 2015 р. по травень 2016 р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.3 договору оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що розрахунок здійснено з помилкою, оскільки позивачем не враховано здійснення відповідачем 29.06.2016 р. часткової оплати в розмірі 1000 грн. суми основного боргу, яку в розмірі 661,85 грн. позивачем було зараховано в рахунок погашення заборгованості за січень 2015 р., та в розмірі 338,15 грн. - за лютий 2015 р. Здійснивши перерахунок 3% річних в урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що стягненню підлягають 3% річних в сумі 485,39 грн. за загальний період з 25.02.2015 р. по 29.06.2016 р. В іншій частині позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних задоволенню не підлягають.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат суд встановив, що розрахунок здійснено вірно, інфляційні втрати підлягають стягненню в сумі 1872,12 грн. за загальний період з березня 2015 р. по травень 2016 р.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 1933,06 грн. за загальний період з 25.11.2015 р. по 29.06.2016 р.

Пунктом 7.2.8. договору встановлено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Відповідно до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання є доведеним.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що розрахунок здійснено вірно, пеня підлягає стягненню в сумі 1933,06 грн. за загальний період з 25.11.2015 р. по 29.06.2016 р.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 954,17 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач має право звернутися до суду з клопотання про повернення суми судового збору в розмірі 370,85 грн. в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв'язку з припиненням провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 7000 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 80, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) про стягнення основного боргу за договором № 501923 від 01.09.2006 року в сумі 21719,79 грн., пені в сумі 1933,06 грн., 3% річних в сумі 485,54 грн. та інфляційних втрат в сумі 1872,12 грн. задовольнити частково.

Припинити провадження в частині позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) про стягнення 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. основного боргу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ; п/р зі спеціальним режимом використання 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) суму 13719 (тринадцять тисяч сімсот дев'ятнадцять) грн. 79 коп. основного боргу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ; п/р 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму 485 (чотириста вісімдесят п'ять) грн. 39 коп. - 3% річних, суму 1872 (одна тисяча вісімсот сімдесят два) грн. 12 коп. інфляційних втрат, суму 1933 (одна тисяча дев'ятсот тридцять три) грн. 06 коп. пені, суму 954 (дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 17 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) в частині стягнення 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. основного боргу відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "19" вересня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.