РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/11665/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Грот"

про стягнення 65 269,52 грн.

Представники сторін:

від позивача: Ковтун Т.О. - представник за довіреністю № 171 від 25.12.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Київський метрополітен" до товариства з обмеженою відповідальністю "Грот" про стягнення 65 269,52 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2010 року між ним та відповідачем укладено договір оренди №35-Упр(Ор)-10, відповідно до умов якого орендодавець передав, а відповідач прийняв в орендне користування згідно з договором нерухоме майно (частину вестибюлю переходу) за адресою ст. м. «Берестейська», для торгівлі непродовольчими товарами.

13.04.2016 року сторонами договору підписано акт приймання-передачі майна відповідно до якого орендар передав, а орендодавець прийняв частину переходу.

У зв'язку з не сплатою відповідачем за період з 10.06.2015 року по 13.04.2016 року орендних платежів, у останнього виникла заборгованість в сумі 56 718,22 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.06.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.07.2016 р.

15.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 18.07.2016 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 29.06.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.07.2016 року розгляд справи відкладено на 06.09.2016року.

В судове засідання 06.09.2016 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 29.06.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 018.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.06.2010 року між комунальним підприємством «Київський метрополітен» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Грот» (орендар) укладено договір оренди №35-Упр(Ор)-10.

Відповідно до п.1.1 договору, орендодавець на підставі рішення Київради від 18.12.2008 №860/860 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючи ми конструкціями (кіосками) орендаря), діла - об'єкт оренди за адресою: станція метро «Берестейська» для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єктом оренди є: частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 15,5 кв.м, згідно викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.4 договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до п.4.1 договору, орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди.

01.06.2010 року між сторонами договору підписано акт приймання-передачі нерухомого майна.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно рішення Київської міської ради від 18.12.2008 №860/860 діє з 01.06.2010 року до 30.05.2013 року (два роки 364 дні) (п.9.1 договору).

Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. При цьому оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання прийому-передачі (п.4.14).

13.04.2016 року між сторонами підписано та скріплено їх печатками акт приймання-передачі майна відповідно до якого орендар передав, а орендодавець прийняв частину переходу станції метро «Берестейська», визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) загальною площею 15, 5 кв.м.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київської міської ради від 18.12.2008 №860/860 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28 вересня 2006 року №34/91 та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною договору становить: 167,98 грн. за 1 кв.м орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди становить на квітень 2010 року складає 2 603,75 грн. без ПДВ.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п.3.2 договору).

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (п.3.6 договору).

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до п.4.2 договору орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

За період з червня 2015 року по квітень 2016 року (13.04.2016 року) позивачем нарахована орендну плату на загальну суму 62 694,72 грн.

Позивачем зазначено, з частковою оплатою станом на момент звернення до суду у відповідача наявна заборгованість по орендній платі в розмірі 56 718,22 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості за період червня 2015 року по квітень 2016 року (13.04.2016 року) за договорам у відповідача перед позивачем в сумі 56 718,22 грн., належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростовано, тому позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення орендної плати в розмірі 7 746,55 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.2 договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 7 746,55 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим.

Також, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 804,75 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком трьох процентів річних станом на 30.04.2016 року в розмірі 804,75 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Грот" (01103, м. Київ, вулиця Кіквідзе, будинок 19, ) на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, проспект Перемоги, 35, ) основний борг в розмірі 56 718 (п'ятдесят шість тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 22 коп., пеню в розмірі 7 746 (сім тисяч сімсот сорок шість) грн. 55 коп., три проценти річних в розмірі 804 (вісімсот чотири) грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 13.09.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий