РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016Справа №910/9874/16
За позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту

сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних

наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Алебарда"

про визнання правочину недійсним

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Богонос В.А. (за дов.)

від третьої особи: не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державне підприємство "Дослідне господарство "Кутузівка" Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова аграрна компанія" про визнання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 березня 2015 року недійсною.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що угода про зарахування зустрічних однорідних вимог суперечить законодавству, зокрема ст. 601 ЦК України, оскільки строк виконання зобов'язань по вимозі за договором переведення боргу на суму 248040,00 грн. не настав, а за договором купівлі-продажу № КН(я)-15/11/11-06 від 15.11.2011 зобов'язання припинились належним виконанням з боку контрагентів. Зобов'язання за вказаними вище договорами входять до предмету угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.03.2015.

Ухвалою суду від 03.06.2016 порушено провадження у справі № 910/9874/16, розгляд останньої призначено на 22.06.2016.

Через загальний відділ діловодства суду від відповідача 15.06.2016 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що договір зарахування зустрічних однорідних вимог не суперечить чинному законодавству, оскільки вимоги, що є предметом даного договору є реальними, строк виконання яких настав, а зобов'язання існують і не погашені сторонами поза межами угоди від 17.03.2015.

22.06.2016 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 22.06.2016 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 22.06.2016 розгляд справи відкладено на 11.07.2016.

Ухвалою суду від 11.07.2016 розгляд справи відкладено на 22.08.2016 та продовжено строки вирішення спору, залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Алебарда".

08.08.2016 через загальний відділ діловодства суду на виконання вимог ухвали суду відповідачем подано документи.

Судове засідання 22.08.2016 не відбулось в зв'язку з перебування судді Усатенко І.В. у черговій щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 29.08.2016 розгляд справи призначено на 09.09.2016.

В судове засідання 09.09.2016 представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Позивач підтримав позовні вимоги, відповідач просив в позові відмовити.

Ухвалою суду від 09.09.2016 розгляд справи відкладено на 15.09.2016.

Через загальний відділ діловодства суду 12.09.2016 від відповідача надійшли документи на виконання вимог суду.

В судове засідання 15.09.2016 представник позивача та третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві, просив у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (сторона-1) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (сторона-2) укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 угоди сторона-1 і сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з вищенаведених договорів:

Сторона-1 виступає боржником, а сторона-2 - кредитором щодо грошових зобов'язань сторони-1, які виникли на підставі:

- договору купівлі-продажу № КН-01/08-12/17 від 01.08.2012 в сумі 3127928,16 грн.;

- форвардного контракту № ФКЯ-09/12-11-24 від 09.12.2011 в сумі 1484746,50 грн.

На момент укладення цієї угоди борг не погашено. Всього сторона-1 виступає боржником, а сторона-2 кредитором на загальну суму 4612674,66 грн.

Сторона-2 виступає боржником, а сторона-1 кредитором, щодо грошових зобов'язань сторони-2, які виникли на підставі:

- договору переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 від 15.08.2012 в сумі 248040,00 грн.;

- договору купівлі-продажу № КН(я)-15/11/11-06 від 15.11.2011 в сумі 955503,90 грн.;

- договору поставки № ПД-02/04/12/01 від 02.04.2011 в сумі 328422,80 грн.;

- договору поставки № ПД-02/04/12/02 від 02.04.2011 в сумі 716000,00 грн.;

- договору поставки ПТМЦ-01/03/12-19 від 01.03.2012 в сумі 1990958,97 грн.;

- договору поставки № ПЗЗР-22/05/12-01 від 22.05.2012 в сумі 1524255,77 грн.

На момент укладення цієї угоди борг не погашено. Всього сторона-2 виступає боржником, а стора-1 кредитором на загальну суму 5763181,44 грн.

Вказані зобов'язання, строк виконання по яких настав та оскільки зустрічні вимоги є однорідними, припиняються у повному обсязі зобов'язання сторони-1 перед стороною-2, та припиняються зобов'язання сторони-2 перед стороною-1 на суму 4612674,66 грн. З моменту набрання чинності цією угодою заборгованість сторони-1 перед стороною-2 відсутня, заборгованість сторони-2 перед стороною-1 по договору поставки № ПЗЗР-22/05/12-01 від 22.05.2012 складає 1150506,78 грн. Підписання цієї угоди сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної, щодо зарахованих однорідних вимог. (п. 2, 3, 4 угоди).

Відповідно до п. 5 угоди, усі правовідносини, що виникають з цієї угоди або пов'язані з нею, у тому числі пов'язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цієї угоди, тлумаченням її умов, визначенням наслідків недійсності або порушення угоди, регулюються цією угодою та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту,які застосовуються до таких правовідносин на підставі принців добросовісності та справедливості.

Ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення печатками сторін. (п. 7 угоди).

У позовній заяві позивач як на підставу недійсності угоди про зарахування зустрічних позовних вимог вказує на ті обставини, що за договором про переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 від 15.08.2012 зобов»язання по оплаті в сумі 248040,00 грн. у позивача не виникли, а за договором купівлі-продажу № КН(я)-15/11/11-06 від 15.11.2011 в сумі 955503,90 грн., зобов'язання припинились належним виконанням.

Судом встановлено, що 23.08.2012 між ТОВ "Алебарда" (кредитор), ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії наук України" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (новий боржник) укладено договір переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 згідно якого кредитор надає свою згоду на переведення боргу первісного боржника перед кредитором за послуги з охорони на суму 248040,00 грн. Новий боржник приймає на себе зобов'язання за названими у договорі актами та договором.

Сторони не заперечують, що в оспорюваній угоді від 17.03.2015 зазначивши договір про переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 від 15.08.2012 в сумі 248040,00 грн., сторони мали на увазі та обумовили договір про переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 від 23.08.2012 в сумі 248040,00 грн. (тобто за текстом угоди фактично міститься помилка в даті підписання зазначеного договору).

П. 3.1.2 договору первісний боржник зобов'язується сплатити на користь нового боржника за виконані останнім зобов'язання по основному договору в обсязі всю суму, вказану в п. 1.1. цього договору протягом 30 календарних днів з моменту підписання даного договору.

П. 3.2.1 договору новий боржник зобов'язується виконати зобов'язання первісного боржника перед кредитором протягом 60 календарних днів після підписання даного договору.

П. 3.3.1 договору кредитор зобов'язується прийнятим належним чином виконане новим боржником зобов'язання по основним договорам.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 5.1 договору).

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань винна сторона несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення (п. 4.3 договору).

З наданої до матеріалів справи угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.12.2012, укладеної між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (сторона-1) та ТОВ "Алебарда" (сторона-2), вбачається, що сторона-2 виступає кредитором, а сторона-1 боржником щодо грошових зобов'язань сторони-1, які виникли на підставі договорів переводу боргу, в тому числі № 15/08-12/19 від 23.08.2012 на суму 248040,00 грн.

З моменту набрання чинності цією угодою заборгованість сторони-2 перед стороною-1 відсутня, заборгованість сторони-1 перед стороною-2 складає 1237,02 грн. Підписання цієї угоди сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної, щодо зарахованих однорідних вимог. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та її скріплення печатками сторін (п. 3, 4, 7 угоди).

Отже суд встановив, що зобов'язання відповідача перед третьою особою, що виникли на підставі договору переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 від 23.08.2012 були погашені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Крім того, суд відзначає, що договором № ДПБ 15/08-12/19 від 23.08.2012 чітко встановлений строк виконання зобов'язань позивача перед відповідачем - у 30 денний строк з моменту підписання договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У договорі відсутнє застереження з приводу того, що у разі не виконання свого зобов'язання відповідачем перед третьою особою, у позивача не виникає обов'язок сплатити кошти відповідачу. Договором встановлено строк виконання зобов'язань як позивачем так і відповідачем і воно має бути виконано ними обома в обумовлені строки. А за прострочення виконання передбачена санкція у вигляді пені.

З огляду на вище викладене суд вважає безпідставним твердження позивача про включення до умов спірної угоди від 17.03.2015 включення грошових зобов»язань (за договором про переведення боргу № ДПБ 15/08-12/19 від 23.08.2012 в сумі 248040,00 грн) строк виконання по яких не настав.

Судом встановлено, що 15.11.2011 між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (покупець) та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України (продавець) укладено договір купівлі-продажу № КН(я)-15/11/11-06.

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець постачає та передає у власність Покупця, а Покупець приймає, у власність та сплачує його вартість, насіння зернових культур власного урожаю 2011 року, (далі за Договором - Товар) найменування, асортимент, кількість та ціна якого, базові умови поставки наведені у Специфікації (Додатку № 1 ) до цього Договору, яка є його невід'ємною частиною (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.3 договору ціна за одиницю товару, асортимент га кількість товару визначаться Сторонами у Додатках (Специфікаціях) до цього Договору. Загальна орієнтовна вартість цього Договору встановлюється Сторонами в сумі 2916666,67 гри.. ПДВ 583333,33 грн., разом складає 3500000,00 гривень. Кінцева загальна вартість цього договору визначається сторонами за підсумками всіх укладених сторонами додатків, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 4.1, 4.2, 4.3 договору Продавець здійснює поставку Товару на умовах франко-склад Продавця, за адресою, вказаною у Додатках (Специфікаціях), які є невід'ємною частиною цього Договору. Термін поставки Товару визначається в Додатках (Специфікаціях). Датою поставки вважається дата прийняття Товару по кількості на складі Продавця та оформлення видаткових накладних на Товар.

Оплата за поставлений Товар здійснюється Покупцем на умовах, викладених у Додатках (Специфікаціях), які с невід'ємною частиною цього Договору (п. 5.1 договору)

Згідно п. 7.1, 7.2 договору продавець несе відповідальність за якість Товару, що поставляється, згідно показникам, вказаним в п.2.2. цього Договору. У разі невідповідності якості Товару сертифікату на насіння, який видається на підставі аналізу спеціалізованої контрольно-насіннєвої лабораторії: Продавець зобов'язується: в триденний банківський термін повернути кошти на банківський рахунок Покупця; сплатити на користь Покупця штраф у розмірі 10% від суми даного договору протягом п'яти банківських днів з моменту визнання Товару таким, що не відповідає сертифікату на насіння, який видається на підставі аналізу спеціалізованої контрольно-насіннєвої лабораторії. Покупець зобов'язується: повернути Продавцю Товар протягом семи робочих днів з моменту визнання Товару таким, що не відповідає сертифікату на насіння, який видається на підставі аналізу спеціалізованої контрольно-насіннєвої лабораторії. Повернення Товару відбувається за рахунок Продавця. У випадку повернення неякісного Товару Продавець компенсує Покупцеві всі витрати, пов'язані з транспортуванням, зберіганням, проведенням аналізу спеціалізованою контрольно-насіннєвою лабораторією та т.і., протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури від Покупця.

Відповідно до п. 10.1 договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором.

До матеріалів справи долучено специфікації: № 6 від 16.01.2012, № 4 від 15.02.2012, № 4 від 10.02.2012, № 8 від 01.03.2012, № 3 від 12.03.2012, № 4 від 14.03.2012, № 9 від 05.04.2012, № 4 від 17.04.2012, № 7 від 01.06.2012, № 8 від 04.06.2012, якими встановлено номенклатуру, якість, кількість, вартість та строк поставки товару.

На підтвердження факту поставки товару за вказаним договором до матеріалів справи надано видаткові накладні на загальну вартість товару: 3420904,50 грн.

Факт оплати поставленого товару підтверджується на суму 3420904,50 грн.

До матеріалів справи надано накладні про повернення постачальнику товару за договором № КН(я)-15/11/11-06 від 15.11.2011 на загальну суму 955503,90 грн. Вказані документи підписані та скріплені печатками контрагентів.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за договором № КН(я)-15/11/11-06 від 15.11.2011 на загальну суму 3420904,50 грн., який відповідач оплатив у повному обсязі. Однак, відповідач повернув частину товару загальною вартістю 955503,90 грн. В порушення умов договору позивач не повернув відповідачу вказану суму коштів, в зв'язку з чим в спірний договір було включено вимогу у сумі 955503,90 грн. за договором № КН(я)-15/11/11-06 від 15.11.2011.

З огляду на вказане вище судом не приймаються до уваги доводи позивача про неможливість зарахування однорідних вимог на суму 955503,90 грн., в зв'язку з відсутністю заборгованості та належним виконання умов договору обома сторонами.

За договором поставки № ПЗЗР-22/05/12-01 від 22.05.2012, укладеним між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України, позивач повинен був в строк до 30.12.2012 оплатити отриманий від відповідача товар на суму 1524255,77 грн., що підтверджується видатковими накладними, поданими до матеріалів справи.

За договором поставки № ПД-02/04/12-01 від 02.04.2012, укладеним між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України, позивач повинен був в строк до 31.12.2012 оплатити отриманий від відповідача товар на суму 328422,80 грн. Вартість та кількість поставленого позивачу товару підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними та довіреністю.

За договором поставки № ПД-02/04/12-02 від 02.04.2012, укладеним між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України, позивач повинен був в строк до 31.12.2012 оплати отриманий від відповідача товар на суму 716000,00 грн. Видатковими накладними, долученими до матеріалів справи підтверджується вартість та кількість поставленого товару.

За договором поставки № ПТМЦ-01/03/12-19 від 01.03.2012, укладеним між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України, позивач повинен був в строк до: 05.05.2012 (специфікація № 2-МД від 25.04.2012), до 31.05.2012 (специфікація №2/1 від 15.05.2012; до 30.06.2012 (специфікація № 2/2 від 20.06.2012); до 31.08.2012 (специфікація № 3 від 01.08.2012); до 30.09.2012 (специфікація № 2 від 14.09.2012) оплати отриманий від відповідача товар на суму грн. Вартість та кількість поставленого позивачу товару підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними та довіреністю.

Зобов'язання відповідача перед позивачем в угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог випливають з форвардного контракту № ФКЯ-09/12-11-24 від 09.12.2011, укладеного між сторонами у справі. Згідно умов контракту відповідач мав у строк до 31.12.2012 оплатити поставлений йому товар на суму 1484746,50 грн. Вартість та кількість поставленого відповідачу товару підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними. Згідно договору купівлі-продажу № КН01/08-12/17 від 01.08.2012 укладеного між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України, відповідач повинен був в строк до 01.11.2012 оплатити товар, поставлений позивачем на суму 3127928,16 грн. Вартість поставленого товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.06.2015, укладеною між сторонами у справі на суму заборгованості у розмірі 11556,00 грн. за договором № КН01/08-12/17 від 01.08.2012, що не ввійшла до зобов'язань за спірним договором.

Крім первинних документів, доданих до матеріалів справи, сума заборгованості кожного контрагента підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків від 01.03.2015, підписаним та скріпленим печатками ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" та ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, укладаючи спірний договір, сторони були вільними у своєму волевиявленні та визначенні умов договору, а тому він являється обов'язковим для виконання. Обґрунтованих підстав для визнання угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач не навів, доказів не надав.

Судом досліджено зобов'язання зазначені у спірній угоді, вони являються зустрічними, однорідними (грошовими) та строк виконання по яким настав.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202, частини 2 статті 203, статей 205, 207, 237 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою; представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені ст. ст. 215, 216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.13. № 11 "Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Під час розгляду даної справи судом встановлено відсутність обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, та настання відповідних наслідків.

Відповідно до с.. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В даному випадку угода про зарахування являється двостороннім правочином, що виражає волевиявлення обох контрагентів на зарахування однорідних зустрічних вимог.

Відповідно до ст.. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4 1) за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 601 ЦК України та частиною 3 статі 203 ГК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до вимог статті 601 ЦК України та частини 3 статі 203 ГК України, зарахування здійснюється за наявності наступних умов:

1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого (те саме повинно бути і з боржником);

2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов'язаннях повинні бути речі одного роду (гроші чи інші однорідні речі);

3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо).

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим зобов'язанням є виражене в грошових одиницях (національній або іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що зобов'язання, зазначені в угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.03.2015 є зустрічними, однорідними та строк виконання по яким настав.

Виходячи з викладеного, позивачем у супереч вимогам статей 33, 34 ГПК України, належними і допустимими доказами не спростовано обставин на які посилається відповідач на обґрунтування своїх заперечень на позов.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач не довів та не надав суду належних доказів, які підтверджують, що в момент вчинення спірного правочину не були додержані вимоги, які встановлені статтею 203 ЦК України, і що були порушені вимоги статті 601 ЦК України та частини 3 статті 203 ГК України, а тому не довів наявності підстав, у силу яких даний правочин має бути визнаний недійсним.

В зв'язку з цим позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.09.2016

Суддя І.В.Усатенко