РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/10871/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСАН-ТРАНС»

до Приватного підприємства «НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД»

про стягнення 30 844,51 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Терехов М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОСАН-ТРАНС» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД» (відповідач) про стягнення 30 844,51 грн. на підставі Договору-Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015, з яких: 29000,00 грн. основного боргу, 1465,00 грн. інфляційних втрат та 379,51 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов вказаного Договору-Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015 позивач здійснив перевезення вантажу, натомість відповідач за надані позивачем послуги з перевезення вантажу розрахувався не в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 порушено провадження у справі № 910/10871/16 та призначено розгляд справи на 01.08.2016 о 10:20 год.

12.07.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

29.07.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2016 з підтвердженням про відсутність аналогічного спору та про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 01.08.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 01.08.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 14.06.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 01.08.2016, судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 14.06.2016 про порушення провадження у справі № 910/10871/16 та встановлено, що відповідач вимоги зазначеної ухвали не виконав, а позивач виконав частково.

Враховуючи нез'явлення представників сторін в судове засідання, невиконання позивачем та відповідачем вимог ухвали суду від 14.06.2016 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 01.08.2016.

Ухвалою Господарського суду від 01.08.2016 відкладено розгляд справи на 05.09.16 об 11:30 год.

08.08.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 05.09.2016, в режимі відеоконференції, відповідно до якого останній просив суд винести ухвалу про участь представника ТОВ "КОСАН-ТРАНС" в судовому засіданні, призначеному на 05.09.2016, в режимі відеоконференції та доручити забезпечити проведення зазначеного судового засідання Господарському суду Івано-Франківської області.

Розглянувши подане представником позивача клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд ухвалою від 10.08.2016 відхилив зазначене клопотання.

В судове засідання, призначене на 05.09.2016, представник відповідача з'явився.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 05.09.2016, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись при цьому на умови Договору-Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015, згідно яких, строк оплати за перевезення може бути здійснений з можливою затримкою у триста десять календарних днів, які на даний час ще не сплинули. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив суд про вже здійснену ним оплату спірного перевезення в сумі 5500,00 грн., на підтвердження чого надано копії відповідних платіжних доручень, зазначив, що залишок заборгованості складає 24500,00 грн., наразі, право позивача на даний час не порушено, а відповідач виконує належним чином зобов'язання за Договором-заявкою. Відзив на позовну заяву судом долучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 05.09.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 01.08.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 801, яке наявне в матеріалах справи.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Відповідно до абз. 1 п.п 3.9.2 п. 3.9 вказаної постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 05.09.2016 без участі представника позивача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.09.2016 надав усні заперечення проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому в судовому засіданні.

В судовому засіданні 05.09.2016 здійснювався розгляд справи по суті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.09.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОСАН-ТРАНС» (перевізник, позивач) та Приватним підприємством «НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД» (експедитор, відповідач) був укладений Договір-Заявка № 11/15-51 (далі - Договір або Заявка), згідно якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених Заявкою, перевізник (позивач) бере на себе зобов'язання доставити з місця призначення до пункту призначення наданий йому для перевезення вантаж у строки, погоджені сторонами та вказані у Заявці, справним вантажним транспортом відповідної вантажності, та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі (вантажоодержувачу), а експедитор (відповідач) зобов'язується прийняти послуги перевізника, на умовах та у строки, передбачені Заявкою.

Згідно складеної Заявки, перевізник (позивач) зобов'язався організувати перевезення вантажу вантажним автомобілем «DAF», державний номер НОМЕР_1, державний номер причепа НОМЕР_2, водій ОСОБА_3, за маршрутом: Литва (Клайпеда) - Україна (Київ). У Заявці також визначена вартість перевезення в розмірі 30 000,00 грн. та зазначено, що оплата здійснюється через 14 (чотирнадцять) днів після отримання оригіналів документів.

27.11.2015, на виконання умов Заявки, позивач надав відповідачу під завантаження вантажний автомобіль «DAF», державний номер НОМЕР_1, державний номер причепа НОМЕР_2, а відповідач, в свою чергу, надав під завантаження позивачу вантаж для організації перевезення згідно Заявки по маршруту Литва (Клайпеда) - Україна (Київ).

Позивач зазначив, що 27.11.2015 вантаж був завантажений, а 30.11.2015 вантаж був розвантажений.

Пунктом 5 Заявки сторони узгодили, що необхідними документами для обробки бухгалтерії на оплату є: акт виконаних робіт, довідка про ТР, договір, заявка, рахунок (оригінали), податкова накладна (якщо платник ПДВ), копії статутних документів з мокрою печаткою. Обов'язковим є надання двох примірників оригіналів CMR.

Позивач стверджує, що на виконання умов вказаного пункту Заявки направив відповідачу вищезазначені документи, що підтверджується фіскальним чеком № 5240 від 10.12.2015, списком № 173 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, реєстром відправленої поштової кореспонденції від 10.12.2015. Отримання відповідачем вищезазначених документів 14.12.2015 підтверджується відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на наведені обставини та докази, позивач стверджує, що своє зобов'язання щодо здійснення організації спірного перевезення на підставі Заявки виконано ним вчасно та належним чином, а відповідач, в свою чергу, отримав надані позивачем послуги з перевезення у повному обсязі, прийняв їх шляхом забезпечення надання вантажу до перевезення та прийняття в місці доставки.

Враховуючи умови Заявки, згідно яких оплата здійснюється через 14 (чотирнадцять) днів після отримання оригіналів документів, позивач вважає, що граничним днем розрахунку є 28.12.2015, оскільки відповідач отримав оригінали документів, необхідні для здійснення оплати 14.02.2015.

Позивач також зазначив, що наведених термінів оплати відповідач не дотримався, внаслідок чого позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість з оплати спірного перевезення, яка становить 29000,00 грн., враховуючи при цьому здійснену відповідачем 02.03.2016 часткову оплату спірної заборгованості у сумі 1000,00 грн. (30000,00 грн. - 1000,00 грн. = 29000,00 грн.).

22.04.2016 позивач повторно надіслав відповідачу пакет документів, необхідних для оплати, який, як стверджує позивач, отриманий відповідачем 27.04.2016, що підтверджується відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Отже, оскільки відповідач в порушення умов Заявки не здійснив оплату послуг з організації спірного перевезення, позивач звернувся з даним позовом до суду, відповідно до якого просив стягнути з відповідача, окрім заборгованості в сумі 29000,00 грн., також 1465,00 грн. інфляційних втрат та 379,51 грн. 3% річних за порушення умов Договору - Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що на даний час зобов'язання щодо оплати спірного перевезення ним не порушено, оскільки за умовами Договору - Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015 строк оплати за перевезення може бути здійснений з можливою затримкою у триста десять календарних днів.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов Договору - Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015 надав відповідачу послуги з перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) cepiї А № 000188, яка містить відмітку про одержання вантажу вантажоодержувачем 03.12.2015 в графі 24 вказаної товарно-транспортної накладної.

Факт надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажу на виконання умов Договору - Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015 на суму 30000,00 грн. відповідачем не заперечується.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Згідно зі статтею 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, п. 2 і п.7 ст. 193 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов'язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 5 Заявки сторони визначили, що необхідними документами для обробки бухгалтерії на оплату є: акт виконаних робіт, довідка про ТР, договір, заявка, рахунок (оригінали), податкова накладна (якщо платник ПДВ), копії статутних документів з мокрою печаткою. Обов'язковим є надання двох примірників оригіналів CMR.

Також, у Заявці сторони визначили строк та умови оплати наступним чином: «б/г 14 днів після отримання оригіналів документів».

Разом з тим, як встановлено судом, Заявка містить «Додаткові умови», якими, серед іншого, сторони передбачили, що «строк оплати за перевезення може бути здійснений з можливою затримкою у триста десять календарних днів».

Судом по матеріалам справи встановлено та не заперечується відповідачем, що оригінали документів, після отримання яких здійснюється оплата за перевезення, відповідачем були отримані 14.12.2015, а отже, з урахуванням «Додаткових умов» Заявки про узгоджену сторонами можливу затримку оплати за перевезення у триста десять календарних днів, суд дійшов висновку, що прострочення відповідачем з оплати за спірне перевезення настане лише з 20.10.2016 (14.12.2015 + 310 календарних днів).

Зважаючи на наведене, станом на час розгляду справи по суті, відповідачем не прострочено зобов'язання з оплати за спірне перевезення на підставі Договору - Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність у позивача належних та достатніх обґрунтувань вимог про стягнення з останнього заборгованості в сумі 29000,00 грн. з оплати перевезення на підставі Договору - Заявки № 11/15-51 від 26.11.2015, а тому в позові в цій частині належить позивачу відмовити.

Крім того, оскільки заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1465,00 грн. інфляційних втрат та 379,51 грн. 3% річних є похідними від суми заборгованості в розмірі 29000,00 грн., підстави для стягнення якої станом на час розгляду справи по суті відсутні, то в задоволенні позову в частині стягнення наведених сум інфляційних втрат та 3% річних позивачу також належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду відмову в задоволенні позову повністю, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.09.2016

Суддя Гумега О.В.