ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.16р. Справа № 904/5167/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРБА ТРЕЙД", м. Дніпро

про стягнення штрафу та пені

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № ББУ/ПРМЗ14/16 від 14.07.2016 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. б/н, б/д, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРБА ТРЕЙД", м. Дніпро про стягнення штрафу та пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення умов договору поставки №67-ПЗ-ДЦ від 03.12.2014 року відповідачем не поставлено товар, внаслідок чого позивачем на підставі п.6.2.1 та 6.2.2 договору нараховано штраф в розмірі 44 358,72 грн. та пеню в розмірі 123 597,25 грн.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що поставку товару було призупинено за прострочення позивачем оплат.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2016 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 06.09.2016 року.

В судових засіданнях оголошувались перерви з 02.08.2016 року до 16.08.2016 року, з16.08.2016 року до 22.08.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу представниками сторін не заявлялось.

Згідно із ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.09.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРБА ТРЕЙД" (далі-Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ (далі - Позивач) був укладений Договір поставки № 67-ПЗ -ДЦ (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 та 1.2 Договору в порядку та на визначених Договором, Відповідач (постачальник) зобов'язався поставити у власність Позивача (покупця) продукцію виробничо-технічного призначення (далі - Продукція) в асортименті, кількості, в строки, по цінам та якісним характеристикам, погодженими в Специфікаціях, які являються невід'ємною частиною до даного Договору, а Позивач взяв на зобов'язання прийняти та оплатити поставлену у його власність Відповідачу.

Відповідно до п.4.1. договору, поставка Продукції проводиться партіями, в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в строки, погодженими сторонами в Специфікаціях до Договору.

У пункті 4.2. Договору Сторони домовились, що поставка буде здійснюватися умовах DDP, згідно «ІНКОТЕРМС-2000», якщо інше не буде обумовлено у відповідні специфікаціях до Договору.

Відповідно до умов договору згідно Специфікації від 17.04.2015 року до Договору сторони погодили, що поставці належить продукція на загальну суму 541 357,93 грн., Строки поставки: за позицією 1-ою - пропорційна поставка по 1920 кг травень - липень 2015р., за позицією 2-ою - пропорційна поставка по 1395 кг травень - червень 2015р., за позицією 3/4-ою - травень 2015р.

За вищезазначеною специфікацією відповідач мав поставити позивачу

- Емаль НЦ - 132 жовта, 1 сорт, кількість - 5760 кг

- Розчинник Р - 646, кількість - 2790 кг

- Емаль НЦ - 132 червона, 1 сорт, кількість - 602 кг

- Емаль НЦ - 132 чорна, 1 сорт, кількість - 45 кг

Згідно Специфікації від 04.06.2015 року до Договору сторони погодили, що поставці в строк до 30.06.2015 року належить продукція на загальну суму 161966,52грн., а саме:

- Емаль НЦ - 132 жовта, 1 сорт, кількість - 2340кг

- Розчинник Р - 646, кількість - 450 кг

- Емаль НЦ - 132 біла, 1 сорт, кількість - 45кг

Згідно Специфікації від 16.06.2015 року до Договору сторони погодили, що поставці належить продукція на суму 322 115,40 грн., а саме:

- Емаль НЦ - 132 жовта, 1 сорт, кількість - 3690кг

- Розчинник Р - 646, кількість - 1800 кг

Строки поставки: за позицією 1-ою - 30% (1107 кг) до 30.07.2015р., 70% (2583 кг) до 25.08.2015р., за позицією 2-ою 50% (900 кг) до 30.07.2015р., 50% (900 кг) до 25.08.2015р.

Згідно Специфікації від 04.09.2015 року до Договору сторони погодили, що в строк до 25.09.2015 року, поставці належить продукція на загальну суму 273 749,40 грн. з ПДВ, а саме:

- Емаль НЦ - 132 жовта, 1 сорт, кількість - 3510кг

- Розчинник Р - 646, кількість - 750 кг

В порушення умов договору, відповідач не допоставив позивачу товар.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов п.5.6. Договору "в разі порушення Постачальником строків поставки, визначених в Специфікаціях до Договору, Покупець може направити Постачальнику розрахунок штрафних санкцій і/або збитків, і до їх сплати Постачальником затримати оплату за поставлену Продукцію на суму штрафних санкцій і/або збитків. Постачальник зобов'язується провести оплату штрафних санкцій, збиті на протязі 10 (десяти) банківських днів з моменту направлення розрахунку штрафи санкцій, збитків Постачальнику. При цьому, Покупець має право сплати Постачальнику вартість поставленої Продукції до оплати останнім Покупцю штрафи санкцій і/або відшкодування збитків.

26.04.2016 року Позивач направляв на адресу відповідача претензію № 1 про виконання зобов'язання та розрахунок штрафних санкцій, проте відповіді на адресу Позивача станом на 09.06.2016 року не надходило.

Пункт 6.2. Договору передбачає, що у разі не поставки (недопоставки) або поставки Продукції з порушенням строків, передбачених Договором або відповідне Специфікацією до Договору, Постачальник несе наступну відповідальність:

п.6.2.1.: в разі прострочки поставки Продукції в межах 10 календарних днів Постачальник по письмовій вимозі Покупця, сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% від вартості Продукції, що поставляється по відповідній Специфікації;

п.6.2.2.: в разі прострочки поставки Продукції більше 10 календарних днів постачальник по письмовій вимозі Покупця, починаючи 11 календарного дня сплачує неустойку в розмірі 0,1% від вартості непоставленої Продукції, або Продукції, що поставлена з порушенням строків, за кожен день прострочки.

У відповідності до п. 6.11. Договору, строк нарахування Позивачем Відповідачу штрафних санкцій по Договору не обмежується 6 (шістьма) місяцями з моменту, коли зобов'язання повинно було б бути виконаним по Договору, в зв'язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за весь період порушення зобов'язань.

На підставі вищезазначених пунктів договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в розмірі 44 358,72 грн. та пеня в розмірі 123 597,25 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, господарським судом встановлено, що сума штрафу складає 44 356,72 грн., а сума пені складає 122911,58 грн.

Щодо посилань відповідача на призупинення поставки позивачу товару внаслідок порушення оплати з боку останнього, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 594 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов'язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 595 Цивільного кодексу України, кредитор, який притримує річ у себе, зобов'язаний негайно повідомити про це боржника.

У судовому засіданні 16.08.2016 року від відповідача було витребувано докази надсилання або вручення листів вих. № 29/1 від 29.10.2015 року, №18/1 від 18.12.2015 року, № 7/02 від 25.02.2016 року, № 3/04 від 05.04.2016 року.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд не сприймає надані відповідачем, в якості доказу повідомлення позивача про призупинення поставки товару, скрин-шотів електронної пошти, оскільки з останніх неможливо ідентифікувати те, що відповідачем було направлено саме листи вих. № 29/1 від 29.10.2015 року, №18/1 від 18.12.2015 року, № 7/02 від 25.02.2016 року, № 3/04 від 05.04.2016 року.

Слід зазначити, що навіть при наявності підстав для притримання відповідачем належного позивачу товару, проте за відсутності, як це передбачено у ч. 1 ст. 595 ЦК України негайного повідомлення про таке притримання, неповернення відповідачем позивачу належного останньому майна є неправомірним, та таким, що порушує права позивача на вільне розпорядження належним йому на праві власності майном.

Дана правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду від 29.04.2015 року по справі №904/7844/14.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРБА ТРЕЙД" (49000, м. Дніпро, проспект Праці, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" (52800, м. Першотравенськ, вул. Леніна, 7, ) штраф в розмірі 44356,72 грн., пеню в розмірі 122 911,58 грн. та 2509,02 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.09.2016року

Суддя ОСОБА_3