ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2016 р. Справа № 918/955/16

за позовом Фермерського господарства "Поліська нива" ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 сільської ради

про визнання права власності за набувальною давністю

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, договір від 12.05.2016 року

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2016 року Фермерське господарство "Поліська нива" ОСОБА_1 звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

Упродовж 2004-2008 років позивачем придбано майнові паї на будівлю контори загальною площею 112,8 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Подол,1, с. Дерть, Рокитнівський район, Рівненська область.

Оскільки позивача останніх 10 років користувався вказаною будівлею, відтак просить суд визнати за ним право власності на неї за набувальною давністю.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 344, 398, ЦК України.

Ухвалою від 02.09.2016 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 12.09.2016 року.

У судовому засіданні оголошено перерву на 15.09.2016 року.

15.09.2016 року через службу діловодства господарського суду від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме: з ОСОБА_2 сільської ради на ОСОБА_4.

Суд, розглянувши матеріали справи та клопотання про заміну неналежного відповідача, встановив таке.

Упродовж 2004-2008 років ОСОБА_1, як головою Фермерського господарства "Поліська Нива", укладено з фізичними особами ряд договорів купівлі-продажу майнового паю, зокрема: від 15.06.2004 року з ОСОБА_5, від 01.12.2004 року з ОСОБА_6, від 07.12.2004 року з ОСОБА_7, від 14.12.2004 року з ОСОБА_8, від 12.01.2005 року з ОСОБА_9, від 02.02.2005 року з ОСОБА_10, від 24.02.2005 року з ОСОБА_11, від 01.04.2005 року з ОСОБА_12, від 10.04.2005 року з ОСОБА_13, від 15.04.2005 року з ОСОБА_4, від 18.04.2005 року з ОСОБА_14, від 26.04.2005 року з ОСОБА_15, від 16.05.2005 року, від 18.08.2005 року з ОСОБА_16, від 16.11.2005 року з ОСОБА_17, від 28.11.2005 року з ОСОБА_18, від 28.11.2005 року з ОСОБА_19, від 03.12.2005 року з ОСОБА_20, від 06.12.2005 року з ОСОБА_21, від 16.02.2006 року з ОСОБА_22, від 29.03.2006 року з ОСОБА_23, від 20.04.2006 року з ОСОБА_24, від 31.07.2006 року з ОСОБА_25, від 02.11.2006 року з ОСОБА_26, від 07.07.2007 року з ОСОБА_27, від 18.12.2008 року з ОСОБА_28, від 23.12.2008 року з ОСОБА_29, без дати з ОСОБА_27, від 24.11. без року з ОСОБА_30

Відповідно до звіту про експертну оцінку майна: контори загальною площею 112,8 кв.м., що розташована за адресою: вул. Подол,1, с. Дерть, Рокитнівський район, Рівненська область, вартість об'єкта оцінки станом на 25.04.2016 року склала 45 618,00 грн.

За наслідками укладення вказаних договорів позивач набув будівлю контори площею 112,8 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Подол,1, с. Дерть, Рокитнівський район, Рівненська область.

У свою чергу, право власності на майнові паї, що були предметом договір купівлі-продажу, належали фізичним особам на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай (майнових сертифікатів), виданих ОСОБА_2 сільською радою за результатами розпаювання майна Колективного сільськогосподарського підприємства "Маяк".

Як стверджує позивач у позовній заяві, останній протягом 10 років безперервно користується будівлею, у зв'язку з чим просить суд визнати за ним право власності на неї за набувальною давністю.

За приписами ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст. 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Судом з матеріалів справи встановлено, що попередніми власниками майна, щодо якого виник спір, є фізичні особи, які добре відомі позивачу.

Отже, саме останні є належними відповідачами у цій справі, а не територіальна громада села.

Як зазначалося, позивачем подано клопотання про заміну відповідача у цій справі - ОСОБА_2 сільської ради на належного відповідача, одного із власників майнових паїв, - фізичну особу ОСОБА_4.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

У свою чергу, належні відповідачі не можуть бути учасниками судового процесу в господарському суді.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст. 12 ГПК України). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (ст.ст. 13, 15 і 16 ГПК України).

З огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги ст.ст. 1, 41, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Враховуючи, що позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача, що має наслідком зміну підвідомчості вказаного спору, зважаючи, що позивач не наполягає на розгляді вказаної справи саме Господарським судом Рівненської області, отже суд вважає за можливе провести заміну відповідача на належного.

У той же час із заміною відповідача у справі спір стає непідвідомчим господарському суду, оскільки склад учасників спору не відповідає приписам ст. 1 ГПК України.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається. Про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у п.п. 4 і 5 ч. 2 ст. 83 цього Кодексу. Ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено.

За таких обставин провадження у цій справі підлягає припиненню.

Керуючись ст.ст. 24, 80, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Замінити неналежного відповідача у справі - ОСОБА_2 сільську раду на належного відповідача - ОСОБА_4.

2. Провадження у справі № 918/955/16 за позовом Фермерського господарства "Поліська нива" ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю припинити.

Суддя Андрійчук О.В.