ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р.Справа № 922/2378/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариство з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" (ТДВ "ЧЗМК"), м. Червоноград
до Приватного акціонерного товариства Харківський експериментальний ремонто - механічний завод, м. Харків
про стягнення 93350,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю №471 від 31.08.2016

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" (ТДВ "ЧЗМК") (позивач по справі) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно - механічний завод" (відповідач по справі) в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача - 93350,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором №27 від 21.04.2016 щодо повної та своєчасної оплати виготовленої та поставленої позивачем продукції.

Ухвалою суду від 20 липня 2016 року було порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 18 серпня 2016 року.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі не виконали. Про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання (вх. №26029 від 08.08.2016) про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки його представника в судове засідання.

Розгляд справи було відкладено на 08 вересня 2016 року.

02 вересня 2016 року від позивача надійшла заява (вх. №28770 від 02.09.2016) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судовому засіданні був присутній представник позивача який надав пояснення та докази на підтвердження власних правових позицій.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

21 квітня 2015року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 27, згідно якого ТДВ "ЧЗМК" (Виконавець, позивач по справі) взяло на себе зобов'язання виготовити та передати у власність ПАТ "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" (Замовник, відповідач по справі) металеві вироби, а останній зобов'язався прийняти Продукцію та оплатити її вартість.

Номенклатура, кількість, ціна Продукції, а також порядок розрахунків визначено у Специфікації, яка була підписана сторонами Договору № 27 від 21.04.2015р. за №1.

Відповідно до п. 2.1. Специфікації, відповідач здійснив передоплату в розмірі 50% від вартості продукції на загальну суму 94660,00 грн., а саме 70660,00 грн. - за платіжним дорученням № 47 від 22.04.2015 року та 24000,00грн. за платіжним дорученням № 50 від 24.04.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 27, позивач 02.06.2015 року передав відповідачу металоконструкції (решітковий настил) на суму 188 010,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-363 від 02.06.2015 р. підписаною уповноваженими представниками обох сторін. Продукція була передана без будь-яких зауважень та застережень щодо її кількості, якості та комплектності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України - Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 2.2. Специфікації, 100% оплата Продукції проводиться протягом трьох днів від дати отримання повідомлення про готовність Продукції.

31 липня 2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення про готовність за № 259 від 29.07.2015р., що підтверджується квитанцією № 533 від 31.07.2015р. та описом про вкладення даного листа.

Як вказує позивач, та що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи, відповідач не здійснив оплати за отриману Продукцію.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену продукцію становить 93350,00 грн. (188 010,00 грн. - 94 660,00 грн.).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1400,25 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 525, 526, 530, 549-552, 610, 611, 612, 692 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 4*3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" (, ІПН 55, адреса: проспект Ілліча, 120-А, м. Харків, 61019) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" (, ІПН 39, адреса: 80100, вул. Львівська, 53, м. Червоноград, Львівська область) - 93350,00 грн. заборгованості за договором №27 від 21.04.2015 р. та 1400,25 грн. судового зборгу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.09.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_1