ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.2016 Справа № 905/2328/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Банк Софійський, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СПФ-Донецьк, м. Красний Лиман

про стягнення заборгованості за кредитним договором

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Позивач, Публічне акціонерне товариство Банк Софійський, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю СПФ-Донецьк, м. Красний Лиман про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору №010/32/002 від 20.01.2014р.

Позивач у судові засідання не зявлявся.

Відповідач у судові засідання не зявлявся.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 84406, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Свободи, буд. 23.

Судом поштова кореспонденція направлялася на вищевказану адресу, але поштові конверти поверталися на адресу суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Також, ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки, їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у судових засіданнях, у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу, істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд встановив.

Предметом позову є стягнення з відповідача 513 194,06 грн., з яких: 236 845,00 грн. заборгованості за кредитом, 164 878,99 грн. простроченої заборгованості зі сплати відсотків, 111 470,07 грн. пені за прострочку сплати відсотків.

Підставою звернення є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №010/32/002 від 20.01.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2014р. ПАТ Банк Софійський (позивач, далі - банк, кредитор) та ТОВ СПФ-Донецьк (позичальник) підписали договір №010/32/002, який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України "Позика. Кредит. Банківський вклад", параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України "Про банки і банківську діяльність", Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди №010/32/002/3 від 26.02.2015р.), банк на умовах цього договору відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у сумі 1 200 000, 00 грн. на поповнення обігових коштів та ведення фінансово-господарської діяльності зі сплатою 3,0% річних.

Пунктом 1.1.2 договору (в редакції додаткової угоди №010/32/002/5 від 30.10.2015р.) встановлено, що строк повернення кредиту 28.10.2016р.

Згідно з п. 2.1. договору банк відкриває рахунок №0088 для обліку кредиту та рахунок №0088 для обліку нарахованих відсотків.

З п. 2.4. договору вбачається, що позичальник сплачує нараховані відсотки в валюті кредиту щомісячно в строк, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та в день повернення кредиту, на рахунок №0088 в ПАТ «Банк «Софіївський», МФО 380861. Якщо день повернення кредиту припадає на вихідний чи святковий день, то така сплата або таке повернення проводиться наступного робочого дня.

Позичальник на підставі ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», доручає банку самостійно здійснювати списання грошових коштів для сплати заборгованості по нарахованим відсоткам та кредиту при настанні строку платежу, та простроченої заборгованості по сплаті відсотків та кредиту, для сплати суми комісійної винагороди, неустойки (штрафу, пені) та інших платежів з його поточного рахунку №0088 в гривні в ПАТ «Банк «Софіївський», МФО 380861 (п. 2.7. договору).

Відповідно до п. 3.2.3 банк має право достроково витребувати повернення кредиту та проведення повного розрахунку з банком у випадку наявності у позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або відсотками.

Згідно з п. 3.2.5 договору, при достроковому витребуванні кредиту, банк надсилає позичальнику (на адресу вказану позичальником при оформленні договору або надану ним при зміні місцезнаходження) вимогу щодо повернення кредиту та проведення повного розрахунку з банком. Позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки за фактичний строк користування кредитом протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги від банку про дострокове повернення кредиту.

У разі не повернення кредиту та/або відсотків, кредит та/або відсотки виносяться на рахунки простроченої заборгованості з нарахуванням пені відповідно до п. 4.1 цього договору і відсотків за користування кредитом, а банк звертає стягнення на предмет застави.

Пунктом 3.3.2 договору встановлено, що позичальник зобовязується повернути кредит в валюті кредиту не пізніше строків, зазначених в п. 1.2 та 1.5 цього договору, на рахунок №0088 у строки, визначені договором.

За несвоєчасне повернення кредиту та/або несвоєчасну сплату відсотків позичальник, сплачує банку пеню у розмірі діючої на період прострочки подвійної облікової ставки НБУ, від простроченої суми за кожен день прострочки платежу (п. 4.1 договору).

Кредитний договір №010/32/002 від 20.01.2014р. та додаткові угоди, укладені в його межах, підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі та в межах кредитного ліміту надав кредитні кошти у користування відповідачу на загальну суму 1 179 200,00 грн. траншами:

20.01.2014р. - у сумі 1 020 000 грн. 00 коп.;

29.01.2014р. у сумі 8 000 грн. 00 коп.;

29.04.2014р. у сумі 20 500 грн. 00 коп.;

29.05.2014р. у сумі 21 500 грн. 00 коп.;

25.02.2014р. у сумі 22 000 грн. 00 коп.;

27.03.2014р. у сумі 21 000 грн. 00 коп.;

27.06.2014р. у сумі 21 300 грн. 00 коп.;

29.08.2014р. у сумі 22 700 грн. 00 коп.;

30.07.2014р.- у сумі 22 200 грн. 00 коп.

Факт надання кредиту підтверджується відповідними меморіальними ордерами, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 21-28).

За умовами ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів, що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку та меморіальними ордерами.

Всупереч приписам закону та умовам договору, позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, отримані кошти у встановлені строки не повернув, плату за кредит своєчасно та в повному обсязі не сплачував.

У звязку з вищевикладеним, позивач 07.06.2016р. на адресу відповідача направив претензію №32/1074 від 07.06.2016р., в якій на підставі п. 3.2.3 договору просить сплатити: 236 845,00 грн. заборгованості за кредитом, 164 296,58 грн. простроченої заборгованості зі сплати відсотків, 90 049,33 грн. пені за прострочку сплати відсотків.

Враховуючи той факт, що відповідач заборгованість за кредитним договором №010/32/002 від 20.01.2014р. так і не сплатив, позивач 02.08.2016р. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором.

З наданої позивачем банківської виписки вбачається, що заборгованість відповідача за основною сумою кредиту дійсно (фактично) становить 236 845,00 грн. за період з 20.01.2014р. по 07.07.2016р. Враховуючи вищезазначене, а також доведеність матеріалами справи наявність прострочення зі сторони позичальника щодо повернення коштів, вимога позивача щодо стягнення 236 845,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом є обґрунтованою.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, яка складає 164 878,99 грн., за період з 20.01.2014р. по 07.07.2016р.

Враховуючи доведення позивачем факту несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, господарський суд задовольняє вимогу щодо стягнення заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 164 878,99 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 111 470,07 грн., яка нарахована з 01.10.2014р. по 07.07.2016р. за прострочку сплати відсотків, господарський суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобовязань за договором, позивачем, на підставі п. 4.1. договору, нарахована та вимагається до стягнення пеня за період з 01.10.2014р. по 07.07.2016р. в сумі 111 470, 07 грн.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

30.10.2014 року розпорядженням № 1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло місто ОСОБА_1.

Розпорядженням від 5.11.2014 року № 1079-р Кабінет Міністрів України зупинив дію зазначеного вище розпорядження.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» оновлено перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, до нового переліку, також, входить м. Красний Лиман.

Станом на 15.09.2016р. розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015р. не втратило свою чинність.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», а також усвідомлюючи факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої в період проведення антитерористичної операції, тобто, з 01.10.2014р. по 07.07.2016р.

У звязку з вищевикладеним, суд відмовляє в стягненні пені, нарахованої за період з 01.10.2014р. по 07.07.2016р. в сумі 111 470, 07 грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк Софійський, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю СПФ-Донецьк, м. Красний Лиман про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СПФ-Донецьк (84406, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Свободи, буд. 23, ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк Софійський (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 54, ) 236 845,00 грн. заборгованості за кредитом, 164 878,99 грн. простроченої заборгованості зі сплати відсотків, 6025,86 грн. витрат на оплату судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 19.09.2016р.

Рішення набирає законної сили 30.09.2016р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна