ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.16 Справа № 904/5318/16
За позовом: ОСОБА_1, м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в особі Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним рішення №30/05/16 від 30.05.2016

Суддя: Євстигнеєва Н. М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 07 червня 2016 року, представник; ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги від 03 червня 2015 року, адвокат

Від відповідача: Василенко О.В., довіреність від 09 серпня 2016 року, представник; Талан О.Л., довіреність від 11 травня 2016 року, представник

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із позовом, яким просить визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", викладених в протоколі від 30.05.2016 №30/05/16.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у квітні 2016 року звернулась до учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір" з заявою про викуп належної їй частки у розмірі 28,34% статутного капіталу. 20.04.2016 отримала повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства та запропонований порядок денний цих зборів, які були призначені на 30.05.2016. Повідомлення містило інформацію, що на зборах буде розглянуто питання про умови викупу частки ОСОБА_1 у статутному капіталі товариства. Серед питань, включених до порядку денного, було і питання виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства. Для участі у загальних зборах учасників товариства 30.05.2016 позивач делегувала адвоката ОСОБА_3, уклала з ним договір про надання правової допомоги від 03.06.2015. Однак, збори відбулися без участі позивача та його представника. Представник ОСОБА_1 не був допущений до участі у зборах без пояснення причин. Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.06.2016 позивач дізналася про виключення її зі складу учасників товариства. Ознайомившись із копією протоколу загальних зборів учасників товариства від 30.05.2016, дізналася, що заява про викуп належної їй частки у статутному капіталі не розглядалася на зборах, а питання про викуп частки було виключене з порядку денного зборів. Позивач не погоджується з рішенням загальних зборів учасників товариства та підставами її виключення із складу учасників товариства, вважає, що рішення про виключення мало бути прийнято за її особистої участі або її представника на загальних зборах учасників.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивачем були порушені пункти 5.3 та 9.1 статуту товариства, тому рішення загальних зборів учасників ТОВ "Еліксир" про виключення позивача зі складу учасників товариства, оформленого протоколом загальних зборів учасників товариства № 30/05/16, відповідає статуту товариства та Закону України "Про господарські товариства", а відтак, не може бути визнано недійсним.

Порушення положень пункту 9.1. Статуту товариства зі сторони позивача відповідач вбачає в тому, що вона, як учасник товариства, не повідомила інших співвласників та керівні органи товариств про наявність спору про власність ТОВ "Осіріс-2005", добровільно погодилась з позовними вимогами ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_1, ТОВ "Осіріс-2005" про визнання правочину частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно; часткове скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності та виділення в натурі частки в праві власності на нерухоме майно. У зв'язку з зазначеним, товариством з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", товариством з обмеженою відповідальністю "Кортес", товариством з обмеженою відповідальністю "Екосвіт-Ойл", товариством з обмеженою відповідальністю "Екосвіт-Сінтез", які є співвласниками товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", проведено службове розслідування з питань економічної безпеки провадження господарської діяльності наведених вище товариств. Комісія з питань економічної безпеки провадження господарської діяльності дійшла висновків, що:

- ОСОБА_1 була підставною особою у складі учасників ТОВ "Еліксір", кінцевим бенефіціаром був її син ОСОБА_8;

- надання згоди ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_7 про визнання права власності на 30/100 загальної площі приміщень свідчить про те, що її дії спрямовані всупереч майнових інтересів товариств, в яких вона є учасником, ставить під загрозу провадження цими товариствами господарської діяльності;

- неповідомлення ОСОБА_1 інших учасників ТОВ "Еліксір" про наявність позовних вимог щодо нерухомого майна, яке належить ТОВ "Осіріс-2005", на якому провадять свою господарську діяльність інші товариства, в яких вона є учасником, направлені всупереч інтересам цих товариств, на захист майнових інтересів її сина, колишнього учасника цих товариств, ОСОБА_8, фактичного бенефіціара ТОВ "Лекопро", що є прямим конкурентом ТОВ "Еліксір";

- ОСОБА_8, маючи доступ особисто або через ОСОБА_1 до будь-якої інформації щодо господарської діяльності ТОВ "Еліксір" у 2012 році створив прямого конкурента товариству "Еліксір", використовуючи основу рецептур найбільш продаваної продукції, використовуючи інформаційно-аналітичну базу постачальників сировини та основних покупців продукції, що виробляється та реалізується ТОВ "Еліксір".

- ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_9 розробили та втілили в життя схему незаконного відчуження майна, яке належить ТОВ "Осіріс-2005" та на якому проводить свою господарську діяльність відповідач.

За доводами відповідача, дії ОСОБА_1, які полягали у сприянні в позбавленні виробничої площі відповідача, перешкоджали досягненню цілей товариства, а саме, здійсненню виробничої, торгівельної та іншої діяльності, передбаченої статутом. Порушення положень підпункту "г" пункту 5.3 Статуту товариства відповідач вбачає в тому, що позивач особисто та/або через свого сина ОСОБА_8 передала основу рецептур найбільш продаваної продукції, інформаційно-аналітичну базу постачальників сировини та основних покупців продукції, що виробляється та реалізується відповідачем, прямому конкуренту відповідача - товариству з обмеженою відповідальністю "Лекопро". Через такі дії відповідач зазнав збитків в сумі понад 1,4 млн.грн. Наведені обставини і стали підставою прийняття спірного рішення.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує той факт, що громадянин ОСОБА_3 30.05.2016 о 10:21 з'явився за адресою, де мали відбутися загальні збори учасників відповідача. Однак, на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_3 надав договір про надання правової допомоги від 03.06.2015, укладений між ним та позивачем, а нотаріально посвідчену довіреність, як того вимагає частина п'ята статті 245 ЦК України, не надав. Відповідач посилається на те, що нотаріально посвідчена довіреність повинна була бути представлена, оскільки до порядку денного загальних зборів, крім іншого, було включено питання про продаж частки позивача, а продаж частки учасника товариства вчиняється в письмовій нотаріальній формі. Такій формі договір про надання правової допомоги не відповідає. Адвокат ОСОБА_3 не був допущений до участі у загальних зборах 30.05.2016, як представник ОСОБА_1

06 вересня 2016 року до господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву. Відповідач додатково зазначає про те, що другим питанням порядку денного стояла доповідь позивача про умови продажу своєї частки у статутному капіталі товариства, однак, враховуючи, що позивач або її повноважні представники були відсутні на зборах учасників товариства, друге питання порядку денного розглянути було неможливо. Частиною 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що з питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Зі змісту протоколу загальних зборів від 30.05.2016 вбачається, що до протоколу не вносилось питання, які не були включені до порядку денного. Виключення питання з порядку денного загальних зборів товариства про доповідь позивача про умови продажу належної їй частки не порушувало прав позивача, оскільки вона не була присутня на загальних зборах. Також відповідач доповнив свої заперечення щодо підстав недопущення адвоката ОСОБА_3 до участі у загальних зборах учасників у якості представника позивача та підстав виключення позивача зі складу учасників товариства. Відповідач вважає, що представництво, яке вчиняється на підставі договору про надання правової допомоги, обмежено правовими питаннями і без довіреності (з чітко визначеними повноваженнями представника) не може охоплювати представництво з усіх питань, які є в компетенції загальних зборів учасників. У адвоката ОСОБА_3 в договорі про надання правової допомоги були відсутні повноваження щодо ведення переговорів про умови продажу частки позивача у статутному капіталі товариства. Допущення адвоката ОСОБА_3 до участі у загальних зборах товариства однозначно призвело б до визнання таких зборів недійсними, оскільки рішення приймалися б за участі представника учасника, який не мав на це відповідних повноважень. За доводами відповідача, позивач у позовній заяві не навела жодних аргументів, які б спростовували зміст протоколу, й, відповідно, незаконність прийнятих загальними зборами рішень. Позивач була учасником не тільки ТОВ "Еліксір", але й ТОВ "ОСІРІС-2005". При цьому, коли невістка позивача подала позов до неї та ТОВ "Осіріс-2005", позивач не тільки не повідомила своїх ділових партнерів про наявність такого позову, але в добровільному порядку погодилась з позовними вимогами. Позивач знала або повинна була знати, що саме за адресою Дніпропетровська область, с. Старі Кодаки, вул. Аеропорт,144 ТОВ "Еліксір" здійснює свою виробничу та торгівельну діяльність, за цією адресою відповідач отримував спеціальні дозвільні документи, сертифікати. Тобто, дії позивача, які полягали у визнанні позовних вимог її невістки по справі №175/3742/15-ц, а також у неповідомленні інших учасників товариства про загрозу зупинення господарської діяльності у зв'язку з наявністю такого позову, перешкоджали досягненню цілей товариства, оскільки відповідач міг бути позбавлений можливості здійснювати певний час господарську діяльність для досягнення своїх статутних цілей. Враховуючи, що основним видом діяльності товариства є виробництво парфумних і косметичних засобів, мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування, такий вид діяльності потребує сертифікації. Починаючи з травня 2013 року, відповідач розпочав процедуру сертифікації виробництва та одержання всіх дозвільних документів:

- 14.05.2013 між ТОВ "Еліксір" та ТОВ "ТЮФ Рейнланд Україна" укладено договір №0107.Y310/2013, відповідно до розділу 1 якого ТОВ "ТЮФ Рейнланд Україна" зобов'язалось здійснити сертифікаційну інспекцію з метою підтвердження відповідності розробленої та втіленої системи менеджменту якості вимогам стандарту, а також з метою посилання довіри споживачів до якості продукції відповідача, підвищення його іміджу, сприяння обсягів продажу та розширення внутрішніх та закордонних ринків збуту. Сертифікат відповідності стандарту одержано відповідачем 10.09.2013;

- 26.06.2013 відповідачем одержано рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про надання дозволу відповідачу на виробничу діяльність;

- 20.08.2013 - лист Територіального управління Держгіпромнагляду у Дніпропетровській області, що потенційно небезпечний об'єкт не підлягає реєстрації як об'єкт підвищеної безпеки;

- 20.11.2014 - експлуатаційний дозвіл для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №52072/23/24 від 20.11.2014.

Відповідач вважає, що дії ОСОБА_1, учасника товариства, у сприянні відчуження приміщень, які орендуються товариством, та її бездіяльність у неповідомленні інших учасників товариства про намагання третіх осіб заволодіти приміщеннями, які орендуються товариством, могли б мати (і, безумовно, мали б місце) наступні для товариства наслідки: зупинення виробничої діяльності товариства на строк пошуку нових приміщень, доведення цих приміщень до відповідності санітарним нормам, монтажу обладнання, сертифікації виробництва та одержання дозвільної документації (щонайменше 9 місяців); зупинення торгівельної діяльності; відсутність доходу, оскільки без реалізації товару грошові кошти не надходять; невиплата коштів по зобов'заннях відповідача перед постачальниками товарів, робіт, послуг, а також перед іншими кредиторами; звільнення працівників, що тягне за собою виплату вихідної допомоги; втрату сегменту ринку за час вимушеного простою та ймовірне банкрутство відповідача. На думку відповідача, про спільність інтересів позивача та її сина, ОСОБА_8, свідчить той факт, що інтереси позивача в цій справі представляє саме той адвокат, який представляв інтереси ОСОБА_8 в Дніпропетровському апеляційному суді по справі №175/3742/15-ц (адвокат ОСОБА_2П.).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в особі Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, відзиву на позов не надала, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином.

19 серпня 2016 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, якою просить:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", викладених в протоколі від 30.05.2016 №30/05/16;

- скасувати державну реєстрацію змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", що здійснена на підставі рішення загальних зборів учасників цього товариства, викладених в протоколі від 30.05.2016 №30/05/16.

З наведеного вбачається, що позивач фактично доповнив позовні вимоги додатковою вимогою немайнового характеру, яка в первісному позові не була заявлена. Зміна заявлених вимог означає зміну предмету позову, що після початку розгляду справи, в силу приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не допускається.

Відповідно до п.3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Заявлені позивачем в період розгляду справи вимоги не збільшують в розумінні процесуального закону розмір раніше заявлених позовних вимог. Додатково заявлені позивачем вимоги фактично є доповненням раніше заявлених вимог якісно новими вимогами, що виключає можливість вирішення даних вимог в межах даної справи. Позивач не обмежений в праві звернутися з такими вимогами до суду шляхом подання позовної заяви в загальному порядку.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, наведеною у п. 3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з подальшими змінами і доповненнями.

Оскільки господарський суд перейшов до розгляду справи по суті у судовому засіданні 01.08.2016 (протокол судового засідання від 01.08.2016, а.с.44 том 1), заява про уточнення позовних вимог шляхом доповнення вимоги додатковою вимогою немайнового характеру не розглядається судом.

Отже, предметом розгляду у даній справі є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", викладених в протоколі від 30.05.2016 №30/05/16.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комп'ютерної програми "Документообіг спеціалізованих судів".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 1001176LA24919.

Розгляд справи був відкладений з 01.08.2016 на 11.08.2016, з 11.08.2016 на 29.08.2016.

Ухвалою господарського суду від 29.08.2016 термін розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 06.09.2016.

У судовому засіданні 06.09.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", затверджено загальними зборами учасників від 06.03.2014, протокол загальних зборів №1, державна реєстрація якого проведена 13.03.2014, учасниками товариства є:

- ОСОБА_10, з часткою у статутному капіталі товариства 5 788,75грн., що складає 33,33% статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_4, з часткою у статутному капіталі товариства 5 788,75грн., що складає 33,33% статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_1, з часткою у статутному капіталі товариства 4 922,1грн., що складає 28,34% статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_11, з часткою у статутному капіталі товариства 868,4грн., що складає 5% статутного капіталу товариства.

Статутний капітал товариства складається із вартості часток його учасників та поділений на частки пропорційно вкладам учасників. Для забезпечення діяльності учасників товариства формується Статутний капітал у розмірі 17 368,00грн. (п.п.3.1., 3.2. Статуту).

13 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до учасників ТОВ "Еліксір" з заявою про викуп належної їй частки у розмірі 28,34% статутного капіталу.

20 квітня 2016 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства та запропонований порядок денний цих зборів, які були призначені на 30.05.2016. До порядку денного, який отримала позивач, було включено, серед інших, питання про доповідь ОСОБА_1 про умови продажу своєї частки у статутному капіталі (а.с.42 том 1).

Відповідно до протоколу №30/05/16 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір" від 30 травня 2016 року у наведену дату відбулись загальні збори учасників Товариства (а.с.67-71 том 1).

Як зазначено у вказаному протоколі зборів Товариства та протоколі реєстрації учасників позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", на загальних зборах Товариства були присутні його учасники:

ОСОБА_10 - 33,33% статутного капіталу товариства;

ОСОБА_4 - 33,33% статутного капіталу товариства;

ОСОБА_11 - 5% статутного капіталу товариства.

ОСОБА_1 - 28,34% статутного капіталу товариства не була зареєстрована, як особа, яка приймала участь у загальних зборах учасників Товариства.

Отже, на зборах були присутні учасники, яким належать частки в сумі 71,66% статутного капіталу товариства. Відповідно до п.12.3. Статуту збори правомочні.

На зборах також був присутній представник виконавчого органу товариства ОСОБА_12, що діє на підставі довіреності №27/05-16 від 27 травня 2016 року.

Загальними зборами учасників Товариства від 30.05.2016 розглянуто наступні питання порядку денного зборів:

1. Про обрання голови та секретаря зборів.

2. Доповідь представника виконавчого органу товариства про фінансові результати роботи, боргові зобов'язання та участь учасників у роботі товариства.

3. Доповідь учасника товариства ОСОБА_11 про проблемні питання в роботі товариства.

4. Про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства.

5. Про затвердження нового складу учасників товариства.

6. Про затвердження змін до статуту товариства.

7. Про підписання нової редакції статуту товариства від імені товариства.

Відповідно до наведеного порядку денного зборів загальними зборами учасників Товариства прийняті наступні рішення:

по першому питанню порядку денного: обрати головою зборів - ОСОБА_4 та секретарем зборів - ОСОБА_10;

по другому питанню порядку денного: перенесено розгляд питання щодо затвердження звіту виконавчого органу на іншу дату;

по третьому питанню порядку денного: прийняли до відома доповідь ОСОБА_11 про проблемні питання в роботі товариства;

по четвертому питанню порядку денного: виключити ОСОБА_1 зі складу учасників товариства та виплатити їй її внесок, що становить 28,34% та складає 4 922,10грн., а також виплатити їй вартість частини майна, пропорційної її внеску до статутного капіталу товариства, сума якої буде встановлена за результатами аудиторського висновку на підтвердження балансу товариства станом на 30.05.2016;

по п'ятому питанню порядку денного:

- сплатити товариством частку самого товариства в розмірі 28,34% від статутного капіталу, що складає 4 922,10грн.;

- затвердити новий склад учасників товариства у кількісному складі чотирьох осіб та у наступному персональному складі: ОСОБА_10 - 33,33% статутного капіталу товариства, що складає 5 788,75грн., ОСОБА_4 - 33,33% статутного капіталу товариства, що складає 5 788,75грн., ОСОБА_11 - 5% статутного капіталу товариства, що складає 868,40грн., товариство з обмеженою відповідальністю "Еліксір" - 28,34% статутного капіталу товариства, що складає 4 922,10грн.;

по шостому питанню порядку денного: доручено директору товариства забезпечити реєстрацію змін до статуту у відповідних органах;

по сьомому питанню порядку денного: доручено директору товариства підписати нову редакцію статуту товариства від імені товариства.

Усі рішення загальних зборів учасників Товариства з наведених вище питань порядку денного прийняті голосами "ЗА" - одностайно.

Відповідно до змісту протоколу №30/05/16 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір" від 30.05.2016, вказаний протокол зборів підписано від імені голови зборів ОСОБА_4 та від імені секретаря зборів ОСОБА_10

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням загальних зборів, просить визнати його недійсним, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Спір, що розглядається у даній справі, з огляду на предмет та підстави позову, суб'єктний склад учасників судового провадження, є корпоративним спором, який, з урахуванням положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, розглядається господарським судом за місцем знаходження юридичної особи - відповідача.

Стаття 116 Цивільного кодексу України, статті 10 Закону України "Про господарські товариства" встановлюють право учасника господарського товариства брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, щодо спірних відносин, є загальні збори учасників Товариства.

Стаття 145 Цивільного кодексу України передбачає, що черговість та порядок скликання загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю встановлюються статутом товариства та законом.

Згідно зі статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Також, відповідно до наведеної правової норми про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

За приписами частини першої статті 60 Закону України "Про господарські товариства" (редакція на дату проведення спірних зборів) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними (частина друга статті 60 Закону України "Про господарські товариства").

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статті 33 та статті 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У спірних відносинах обов'язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників Товариства, призначених на 30.05.2016, покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється у даній справі. Саме відповідач повинен довести ці обставини шляхом надання належних та допустимих доказів.

У якості доказу повідомлення позивача про скликання, проведення та порядок денний загальних зборів 30.05.2016 відповідач надав опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 27.04.2016 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №499 про вручення поштового відправлення 04.05.2016 (а.с.88 том 1). Обставини отримання повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства 30.05.2016 та порядок денний не заперечуються позивачем.

Отже, господарський суд вбачає підстави дійти висновку про те, що Товариство при повідомленні учасників про проведення загальних зборів Товариства дотрималось щодо позивача вимог Закону України "Про господарські товариства" та статуту Товариства.

Проте, позивач не скористалася своїм правом прийняти участь в роботі загальних зборів учасників товариства та не була присутня на загальних зборах учасників.

Для участі у загальних зборах 30.05.2016 прибув представник позивача адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі укладеного 03 червня 2015 року з позивачем договору про надання правової допомоги (а.с.16-17 том 1).

Цим договором визначено обов'язки адвоката ОСОБА_3, зокрема, абзацом 3 пункту 2.1.4. договору передбачено обов'язок представляти інтереси клієнта в усіх суб'єктах господарювання - юридичних особах з усіх без винятку питань, пов'язаних із захистом клієнта, як учасника/засновника прав та інтересів та управління та розпорядження часткою позивача в статутному капіталі товариства, для чого адвокат має право одноосібно, без згоди позивача, за власним розсудом приймати будь-які рішення, що стосуються позивача як учасника/засновника товариства щодо управління та розпорядження часткою у статутному капіталі товариства; вести від імені ОСОБА_1 переговори на відомих йому умовах та здійснювати керівництво її справами в товаристві; представляти її інтереси на загальних зборах товариства, голосувати від її імені з будь-яких питань, що з цим пов'язані та попередньо відомі представникові; одержувати будь-які документи та розписуватись від імені клієнта в будь-яких документах, зокрема, статутах, протоколах зборів, інформаційних листах та повідомлення.

Між тим, представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 03.06.2015, не був допущений до участі в загальних зборах учасників товариства 30.05.2016, як представник позивача. Відмову у допуску адвоката ОСОБА_3 до участі у загальних зборах товариства у якості представника позивача ТОВ "Еліксір" обґрунтовує відсутністю належним чином посвідченої довіреності.

Доводи відповідача щодо відсутності у представника учасника Товариства ОСОБА_1 відповідних повноважень, які мотивовані відсутністю довіреності на представництво, виданої ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3 відхиляються судом.

Як зазначено у пункті 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" №4 від 25.02.2016 учасники (акціонери) можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника.

Відповідно до частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

За приписами ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1). Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на договорі.

Отже, наведені правові норми окремо визначають підстави представництва, а також можливий, але не виключний, механізм їх реалізації, такий, як довіреність. Тобто, правові норми щодо представництва за довіреністю є диспозитивними, а не імперативними.

Адвокат ОСОБА_3, дійсно, не мав нотаріально посвідченої довіреності представляти ОСОБА_1 на загальних зборах учасників Товариства від 30.05.2016, однак за наявності договору про надання правової допомоги, який визначає перелік повноважень адвоката, у тому числі право представляти її інтереси на загальних зборах товариства, голосувати від її імені з будь-яких питань, що з цим пов'язані та попередньо відомі представникові, відповідач необґрунтовано не допустив його, як представника позивача, до участі у загальних зборах учасників товариства 30.05.2016.

Внаслідок неправомірних дій відповідача щодо не допуску представника позивача для участі у загальних зборах було змінено порядок денний, виключено питання порядку денного №2 - доповідь ОСОБА_1 про умови продажу своєї частки у статутному капіталі товариства, та, відповідно, зазначене питання не розглядалось на загальних зборах.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 постанови пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008 суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо (п.21 постанови пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008).

З огляду на вищевикладене, наведені положення чинного законодавства, вбачається, що відповідачем неправомірно було не допущено представника позивача до участі в роботі загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір" 30.05.2016, чим порушено його законне право участі в загальних зборах учасників товариства.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю, крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить, у тому числі, вирішення питання про придбання товариством частки учасника та виключення учасника з товариства.

Частинами другою та третьою цієї ж статті Закону передбачено, що з питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Отже, для прийняття рішення загальними зборами Товариства з питання внесення змін до статуту Товариства (шосте питання порядку денного спірних зборів), виключення ОСОБА_1 (четверте питання порядку денного) необхідно, щоб за прийняття цього рішення проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства (кваліфікована більшість).

Зі змісту протоколу загальних зборів учасників товариства №30/05/16 від 30.05.2016 вбачається наявність кворуму, необхідна для прийняття спірного рішення.

Отже, навіть за обставин не участі у загальних зборах учасників Товариства 30.05.2016 позивача (його повноважного представника), враховуючи належність позивачу станом на 30.05.2016 частки у статутному капіталі Товариства, яка становить 28,34%, збори були повноважними, відповідно, могли приймати рішення з порядку денного.

Позивач не погоджується з рішенням загальних зборів учасників товариства про її виключення зі складу учасників.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

В пункті 29 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону України "Про господарські товариства", повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до статті 59 Закону України "Про господарські товариства" належить до компетенції зборів ТОВ.

Суд лише перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання останнім позову про визнання такого рішення недійсним.

У рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника (п.3.10 Рекомендацій Вищого господарського суду від 28.12.2007 № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

Відповідач вважає, що позивачем порушені положення пунктів 5.3 та 9.1. Статуту товариства, що стало підставою її виключення зі складу учасників товариства.

Так, при розгляді третього питання порядку денного була заслухана доповідь учасника товариства ОСОБА_11 про проблемні питання в роботі товариства, яка зазначила, що за результатами службової перевірки, проведеної службою безпеки товариства, ОСОБА_1 є підставною особою, через яку підприємством намагався керувати її син ОСОБА_8. Означені дії направлені на укриття реальних мотивів участі ОСОБА_1 у організації товариства та ухилення від відповідальності, за протиправні дії відносно товариства. Це підтверджується зокрема тим фактом, що ОСОБА_1 жодним чином не приймала участі в управлінні товариством, а всі дії представників ОСОБА_1 були направлені на компрометацію товариства та розповсюдження конфіденційної інформації товариства. Окрім цього ОСОБА_1, шляхом змови з посадовими особами ТОВ "Осіріс -2005" та надання суду брехливої інформації, незаконно зареєструвала право власності 30% приміщень виробничого комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеродром, буд.144, на ім'я своєї невістки ОСОБА_7. Внаслідок цього постала загроза повного блокування роботи товариства, адже воно є орендатором приміщень ТОВ "Осіріс-2005" та на незаконно відчужених площах розташоване виробництво продукції товариства. Також, ОСОБА_11 повідомила про заснування ОСОБА_8 та вихід на ринок з аналогічним товаром конкурентної компанії - ТОВ "Лекопро". Володіючи конфіденційною інформацією товариства (зокрема рецептурами продукції товариства), конкуруюча компанія - ТОВ "Лекопро" скопіювала та налагодила випуск топового асортименту продукції товариства, який утворював 80% прибутку, внаслідок чого суттєво зменшився прибуток Товариства.

По четвертому питанню порядку денного слухали учасника ОСОБА_10 про виключення ОСОБА_1 з числа учасників товариства за систематичне порушення статуту товариства, зокрема, п.5.3. Статуту. На думку ОСОБА_10 протиправні дії, викладені ОСОБА_11, підпадають під ознаки п.9.1. Статуту та роблять неможливим подальшу участь ОСОБА_1 у складі учасників товариства.

Відповідно до п.5.3. Статуту товариства, який визначає права та обов'язки учасників, в редакції, яка діяла станом на дату прийняття спірного рішення, учасники товариства зобов'язані:

- додержуватися дійсного Статуту товариства;

- виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства;

- виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими дійсним статутом;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства;

- нести інші обов'язки, які передбачені законодавством України.

Учасник товариства, систематично не виконуючи або неналежно виконуючи свої обов'язки або перешкоджаючи своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключений з товариства рішенням зборів учасників, Учасник товариства (його представник) участі в голосуванні не бере (п.9.3 Статуту).

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на:

- рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/3742/15-ц, яким задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_14, ТОВ "Осіріс-2005" про визнання правочину частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем щодо 30/100 частин казарми; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно; часткове скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності та виділення в натурі частки в праві власності на нерухоме майно;

- інформаційну довідку про реєстрацію права власності на 30/100 приміщення виробничого комплексу ТОВ "Осіріс-2005";

- копію заяви ОСОБА_1 у справі №175/3742/15-ц про згоду з позовними вимогами ОСОБА_7;

- апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/3742/15-ц;

- копію пояснень колишнього директора ТОВ "Осіріс-2005" ОСОБА_15, що погодився з заявленими позовними вимогами та не повідомив інших учасників товариства на прохання ОСОБА_8;

- порівняльну таблицю продукції ТОВ "Лекопро" та ТОВ "Еліксір";

- поясненнями виконавчого директора ТОВ "Еліксір" ОСОБА_11;

- таблицею підрахунку втрат від копіювання топового асортименту продукції ТОВ "Еліксір";

- копію звернення позивача до народного депутату України ОСОБА_16, в якому зазначено, що фактичним власником товариств є ОСОБА_8

Також, за доводами відповідача, порушення положень п.9.1. Статуту полягає в тому, що ОСОБА_1 сприяла відчуженню майна, в якому товариство проводило господарську діяльність. Через те, що ОСОБА_1 була підставною особою у складі учасників ТОВ "Еліксір", а кінцевим бенефіціаром був її син ОСОБА_1, дії позивача спряли розвитку прямого конкурента відповідача - ТОВ "Лекопро", номінальним власником якого є ОСОБА_7, а фактичним - ОСОБА_8 Через такі дії відповідач зазнав збитків в сумі понад 1,4 млн.грн.

Твердження відповідача що ОСОБА_1 була підставною особою у складі учасників ТОВ "Еліксір", а кінцевим бенефіціаром був її син ОСОБА_8 спростовуються даними, які містяться у ОСОБА_15 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.05.2016. Згідно Витягу кінцевим бенефіціарним власником (контролером) серед інших зазначена саме ОСОБА_1 (а.с.13 том 1).

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина перша статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Стосовно поведінки позивача (визнання позову ОСОБА_7) при розгляді Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області справи №175/3742/15-ц суд зазначає наступне.

01.01.2015 та 01.01.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еліксір" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 1076,8кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Аеропорт,144 зі строком дії до 31.12.2015 та 31.12.2016 відповідно.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.05.2013 індексний номер 3902897 товариство з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" є власником складських приміщень та оптова торгівля товарами непродовольчої групи, об'єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Аеропорт,144 (а.с.90-91 том 1).

Разом з тим, об'єкт оренди був предметом розгляду у справі №175/3742/15-ц, яка розглядалась Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

Право визнати заявлені до відповідача вимоги передбачено законом. З наданої відповідачем копії заяви за підписом ОСОБА_1 на адресу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, якою остання просить розглянути справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_14, ТОВ "Осіріс-2005" про визнання правочину частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця без її участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує, не вбачається, що ОСОБА_1 сприяла відчуженню майна, яке належало іншій особі - товариству з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" (належний представник цієї особи брав участь у розгляді справи №175/3742/15-ц) та в якому товариство з обмеженою відповідальністю "Еліксір" проводило господарську діяльність з січня 2015 року на підставі договору оренди.

Відповідно до ст. 670 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Таким чином, договір оренди (найму) зберігає свою силу для нового власника майна та є обов'язковим для виконання.

Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється (ч.2 ст. 670 ЦК України).

Однак наданий відповідачем договір оренди нерухомого майна не містить такої умови припинення (розірвання) договору.

Отже, є безпідставними доводи відповідача, що дії ОСОБА_1 перешкоджали здійсненню виробничої, торгівельної та іншої діяльності, передбаченої статутом.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства зобов'язані: додержуватись установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Аналогічні положення закріплені у ст. 117 Цивільного кодексу України, ст.5.3. Статуту товариства.

За визначенням, наведеним в ст.21 Закону України "Про інформацію", конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Відповідач ані в рішенні загальних зборів, ані у відзиві на позовну заяву не наводить перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; найменування найбільш продаваної продукції, основа рецептур якої передана позивачем конкуренту, не надає та не посилається на докази, які підтвердили б обізнаність учасника товариства з часткою у статутному капітал 28,34% ОСОБА_1 про інформаційно-аналітичну базу постачальників сировини та основних покупців продукції, що виробляється та реалізується відповідачем та доступ позивача до цієї інформації.

Твердження відповідача, що позивач, всупереч положенням підпункту "г" пункту 5.3. Статуту, особисто та/або через свого сина ОСОБА_8 передала основу рецептур найбільш продаваної продукції, інформаційно-аналітичну базу постачальників сировини та основних покупців продукції, що виробляється та реалізується відповідачем, прямому конкуренту відповідача - ТОВ "Лекопро", не підтверджуються матеріалами справи, а є лише необгрунтованими припущеннями (не є належними доказами розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації надані відповідачем порівняльна таблиця продукції ТОВ "Лекопро" та ТОВ "Еліксір", пояснення виконавчого директора ТОВ "Еліксір" ОСОБА_11 та таблиця підрахунку втрат від копіювання топового асортименту продукції ТОВ "Еліксір").

Дослідивши поведінку позивача, що має правове значення, господарський суд дійшов до висновку, що в діях останнього не вбачається перешкоджання досягненню цілей товариства, як і не вбачається негативних наслідків та вірогідність їх настання, доказів понесення відповідачем збитків у зв'язку з неправомірною поведінкою позивача в сумі понад 1,4 млн. грн.

За встановлених обставин справи, наведених положень законодавства, господарський суд вбачає порушення прав позивача при проведенні загальних зборів учасників товариства (необґрунтована відмова представнику позивача в допуску до участі в загальних зборах учасників товариства) та відсутність підстав для виключення позивача із складу учасників товариства.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 38, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір", викладені в протоколі від 30.05.2016 №30/05/16.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір" (40040, м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, б.2, корп.2, к.403, ) на користь ОСОБА_1 (49008, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 378,00грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М. Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 09.09.2016.