ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2016 р.Справа № 916/1179/16

Колегія суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючого судді Шаратова Ю.А., суддів Никифорчука М.І. та Смелянець Г.Є., розглянувши справу за позовом: Театрально-видовищного закладу культури „Київський національний академічний театр оперети (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 53/3, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-СІТІ-БАС (65055, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 62; )

про стягнення 85 300,00 грн. суми основного боргу, 82 973,48 грн. інфляційних втрат та 19 005,61 грн. 3% річних

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 31.12.2005 № 1000-1.0.1-23)

Від відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 16.06.2016).

Суть спору:

Театрально-видовищний заклад культури „Київський національний академічний театр оперети (далі - Позивач) звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-СІТІ-БАС (далі Відповідач) про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 86 300,00 грн. суми основного боргу, 77 120,65 грн. інфляційних втрат та 18 143,27 грн. 3% річних

Ухвалою господарського суду Одеської області суду від 23.05.2016 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17.06.2016.

В судовому засіданні 17.06.2016 оголошено перерву до 24.06.2016.

Ухвалою суду від 24.06.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи до 22.07.2016.

Ухвалою суду від 22.07.2016 справу № 916/1179/16 до колегіального розгляду.

За результатами автоматизованого розподілу визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Шаратов Ю.А., судді Никифорчук М.І. та Смелянець Г.Є.

Ухвалою від 25.07.2016 справу прийнято до провадження колегією суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючого судді Шаратова Ю.А., суддів Никифорчука М.І. і ОСОБА_3 та призначено її розгляд на 07.09.2016.

На адресу господарського суду Одеської області надійшла заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог від 02.09.2016 (вх. № 2-4642/16 від 06.09.2016), в якій він остаточно просить суд стягнути з Відповідача грошові кошти у розмірі 187 279,09 грн., з яких 85 300,00 грн. сума основного боргу, 82 973,48 грн. інфляційні втрати, 19 005,61 грн. 3 % річних. Судом прийнято вказану заяву Позивача до розгляду.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 15, 16, 20, 267, 526, 623, 625, 629 Цивільного кодексу України, статті 20, 193, 216, 217, 218, 220, 224, 229 Господарського кодексу України, обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов Договору від 06.12.2011 № 10/КП/11, за який було внесено попередню оплату.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Надала відзив на позовну заяву від 16.06.2016 (вх. № 15147/16 від 16.06.2016) в якому також просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача, у звязку з спливом позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд,

в с т а н о в и в:

06.12.2011 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про закупівлю легкового автомобіля № 10/КП/11 (далі Договір від 06.12.2011) (т. І а.с. 38-41).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 3.1 Договору від 06.12.2011 продавець (Відповідач) зобовязався у 2011 році поставити та передати у власність покупця (Позивача) легковий автомобіль Hyundai Sonata New у кількості 1 од., а покупець зобовязався прийняти тавар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених договором. Вимоги до товару, його кількість та комплектація визначені у Специфікації (Додаток № 1), яка є невідємною частиною договору, та відповідає технічним вимогам (Додаток № 3 документації конкурсних торгів на закупівлю легкового автомобілю). Ціна договору становить 286 300,00 грн., у тому числі ПДВ 47 716,67 грн.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Договору вді 06.12.2011 покупець здійснює оплату за товар в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця. Розрахунки за послуги здійснюються на підставі пункту 1 статті 49 Бюджетного кодексу України з відтермінуванням платежу до 10 банківських днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки здійснюються протягом трьох банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. Розрахунки проводяться шляхом сплати авансу в розмірі не більше 30 % відсотків від вартості договору, який перераховано на користь продавця протягом 10 банківський днів після надання продавцем оригіналу рахунку на оплату товару. Остаточна оплата 70 % відсотків від вартості Договору буде здійснена покупцем протягом 10 банківських днів після поставки товару.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Договору від 06.12.2011 передбачено, що продавець зобовязався передати товар покупцеві на умовах DDP відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) ІНКОТЕРМС 2000 не пізніше 31.12.2011. Місце поставки товару: м. Київ, вул. Червоноармійська, 53/3. Обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві та підписання сторонами акту приймання-передання товару. Право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання Акту приймання-передання товару. З моменту підписання Акту приймання-передання товару до покупця переходить ризик випадкового знищення або пошкодження товару. Продавець зобовязався передати покупцеві одночасно з товаром його приналежності та документи (довідка-рахунок, вантажно-митна декларація, транзитні номери, завірена копія сертифікату відповідності, гарантійна сервісна книжка, керівництво з експлуатації тощо), що стосуються товару та підлягають передачі разом із товаром.

Відповідно до пункту 10.1 Договору від 06.12.2011 цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2011.

Додатковими угодами до Договору від 06.12.2011 було продовжено строк поставки автомобілю, а саме Додатковою угодою № 01 від 27.12.2011 до 31.01.2012, Додатковою угодою № 02 від 27.01.2012 до 31.03.2012, Додатковою угодою № 03 від 30.03.2012 до 16.04.2012, Додатковою угодою № 04 від 17.04.2012 до 07.05.2012 /т. І а.с. 44, 45, 46, 47/.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша статті 662 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 665, частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що Позивачем здійснено попередню оплату Відповідачу за Договором від 06.12.2011 в сумі 286 300,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

85 890,00 грн. платіжне доручення від 06.12.2011 № 2192 (т. І а.с. 49);

200 410,00 грн. платіжне доручення від 16.12.2011 № 2255 (т. І а.с. 49).

Докази поставки Відповідачем товару за Договором від 06.12.2011 в матеріалах справи відсутні.

15.04.2013 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 07 до Договору від 06.12.2011 (т. І а.с. 243) відповідно до якої сторони дійшли згоди про насупне:

„1. Розірвати Договір з 15.04.2013.

2. Продавець зобовязується протягом 20-ти календарних днів з моменту підписання Додаткової угоди повернути покупцеві сплачені покупцем за Договором кошти в розмірі 286 300,00 грн.

3. Загальна сума пені по даному Договору складає 13 094,70 грн.

4. Всі інші умови Договору залишаються без змін.

5. Додаткова угода діє з моменту підписання її сторонами та діє до закінчення терміну дії Договору, а в частині повернення продавцем покупцеві сплачених покупцем за Договором коштів та сплати покупцеві коштів відповідно до пункту 3 Додаткової угоди - до моменту виконання вказаних зобовязань продавцем.

6. Додаткова угода є невідємною частиною Договору, складена українською мовою у 4 (чотирьох) оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу: 1 примірник для продавця, 3 для покупця.

22.04.2013 на виконання пункту 2 Додаткової угоди № 07 від 15.04.2013 Відповідачем перераховано на рахунок Позивача грошові кошти у розмірі 201 000,00 грн. в якості часткового погашення заборгованості за Договором від 06.12.2011, що підтверджується банківською випискою по рахунку Позивача /т. І а.с. 245/.

Отже, сума боргу Відповідача за Договором від 06.12.2011 з повернення суми попередньої оплати становить 85 300,00 грн. (286 300,00 201 000,00 = 85 300,00).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У додаткових поясненнях до позовної заяви про стягнення коштів за Договором про закупівлю легкового автомобіля від 06.12.2011 № 10/КП/11 Позивач просив суд визнати поважними причини пропущення позовної давності та поновити строк позовної давності, з огляду на те, що ним було направлено 29.04.2016 цінним листом позовну заяву на адресу господарського суду, а 10.05.2016 позовну заяву було повернуто на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, у звязку із недоплатою судового збору.

Суд не приймає до уваги довід Позивача про поважність пропуску позовної давності, з огляду на наступне.

Відповідно до частини пятої статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Частинами першою та другою статті 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

За змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому якщо господарським судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (стаття 62 ГПК) або її повернуто (стаття 63 названого Кодексу), то перебіг позовної давності не переривається. Так само не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості справ (пункт 4.4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10).

Отже, несплата судового збору в установленому законом порядку і розмірі не є поважною причиною пропущення позовної давності. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування обставин, які виникли незалежно від волі Позивача, який мав право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення його за судовим захистом у період дії позовної давності протягом 3-х років.

З огляду на те, що позовну заяву подано до господарського суду Одеської області 17.05.2016, про що свідчить штемпель поштової установи, тобто зі спливом трирічної позовної давності, з урахуванням її переривання здійсненням Відповідачем часткової оплати 22.04.2013, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення суми попередньої оплати за Договором від 06.12.2011 у розмірі 85 300,00 грн..

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною третьою статті 82 Господарського процесуального кодексу України обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Частиною першою статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Верховний Суд України в постанові від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012 зробив висновок про те, що стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на поставку, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України суми інфляційних втрат у розмірі 82 973,48 грн.

Частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Пунктами 1.4, 1.5 Додаткової угоди № 02 від 27.01.2012 до Договору від 06.12.2011 встановлено, що продавець (Відповідач) зобовязався сплатити покупцю (Позивачу) у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України 3 % річних за кожен день невиконання зобовязання за договором від суми товару, починаючи з дня отримання коштів від покупця на розрахунковий рахунок продавця до моменту виконання умов договору в повному обсязі. Оплата продавцем пені та 3 % річних здійснюється щомісячно на підставі виставлених покупцем рахунків.

Тобто, сторони скористались положеннями частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України та передбачили можливість нарахування та стягнення 3 % річних.

Отже, з огляду на те, що позовну заяву подано до поштової установи 17.05.2016 про що свідчить відповідний штемпель з урахуванням позовної давності нарахування 3 % річних слід нараховувати з 17.05.2013.

Судом встановлено, 3 % річних за період з 17.05.2013 по 31.08.2016 складає суму у розмірі 8 434,18 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
85 300,0017.05.2013 - 31.08.201612033 %8 434,18

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми 3 % річних у розмірі 10 571,43 грн. (19 005,61 8 434,18).

Враховуючи викладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 8 434,18 грн. 3 % річних за період з 17.05.2013 по 31.08.2016.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 12 вересня 2016 р.

Керуючись частиною третьою статті 6, частиною першою статті 11, статтями 256, 257, частинами першою та другою статті 264, частиною пятою статті 267, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 629, частиною першою статті 662, частиною першою статті 665, частиною другою статті 693, частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктом 4.4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10, статтями 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85, 111-28, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-СІТІ-БАС (65055, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 62; ) на користь Театрально-видовищного закладу культури „Київський національний академічний театр оперети (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 53/3, ) 8 434,18 грн. (вісім трисяч чотириста тридцять чотири гривні 18 коп.) - 3 % річних.

3. В задоволені іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-СІТІ-БАС (65055, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 62; ) на користь Театрально-видовищного закладу культури „Київський національний академічний театр оперети (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 53/3, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 2 809,19 грн. (дві тисячі вісімсот девять гривень 19 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.А. Шаратов

Суддя М.І. Никифорчук

Суддя Г.Є. Смелянець