ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 922/1023/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя

Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - Мушкало С.М. за довіреністю від 18.11.2015р. № 7/76/21,

кредитора ФК "СТАНДАРТ КЕПІТАЛ" - Руденко С.Ю. за довіреністю від 01.09.2016р.,

арбітражний керуючий - Бондаренко В.А. (свідоцтво НОМЕР_1 від 06.02.2013р.),

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (вх. №1883Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. у справі № 922/1023/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілік Буд",

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-готель-груп"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. у справі № 922/1023/16 (суддя Яризько В.О.) задоволено заяву АТ "Єврогазбанк" з грошовими вимогами до боржника частково; окремо включено до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-готель-груп" вимоги Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в сумі 103297520,00 грн., як такі, що забезпечені іпотекою; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-готель-груп" відомості щодо майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки № 1013-270612/І від 27.06.2012р., а саме нежитлове приміщення № 32 (в літ. "А") загальною площею 96,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Франка Івана (Шевченківський район), будинок 27/31; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-готель-груп" відомості щодо майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки № 617-290411/І від 29.04.2011р., а саме нежитлові приміщення - адміністративні загальною площею 1294,80 кв. м., що становить 64/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 2012,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Б. Хмельницького/І. Франка, 31/27, літера "А"; в задоволенні заяви АТ "Єврогазбанк" в іншій частині відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ "Євро-готель-груп" відповідає перед банком за виконання зобов'язань ТОВ "Мега Астер" та ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" виключно в межах вартості предмету іпотеки, яка погоджена сторонами в договорах іпотеки та складає разом 103297520,00 грн., вимоги в сумі 311692350,65 грн. є необґрунтованими, оскільки ТОВ "Євро-готель-груп" не несе відповідальності за невиконання зобов'язань ТОВ "Мега Астер" та ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" за межами вартості майна, що передано в іпотеку.

Публічне акціонерного товариства "Європейський газовий банк" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. у справі №922/1023/16 в частині відмови у визнанні грошової вимоги АТ "Єврогазбанк" до ТОВ "Євро-Готель-Груп" на суму 311692350,65 грн. та прийняти нову, якою задовольнити грошові вимоги АТ "Єврогазбанк" до ТОВ "Євро-Готель-Груп" на суму 311692350,65 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені іпотекою майна, що належить на праві власності майновому поручителю, відповідають перед кредитором солідарно, тому, на думку апелянта заборгованість позичальників, яка не повернута кредитору, повинна бути включена в повному обсязі до реєстру вимог іпотекодавця (боржника).

Арбітражний керуючий Бондаренко В.А. надав відзив (вх. №7307 від 21.07.2016р.), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. по справі № 922/1023/16 залишити без змін.

У судовому засіданні 05.09.2016р. (в режимі відеоконференції) представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати, а також просив, у разі відкладення розгляду справи провести наступне судове засідання також в режимі відеоконференції.

Арбітражний керуючий заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві, та просив залишити її без задоволення, ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін, а також підтримав подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник кредитора підтримав позицію арбітражного керуючого по справі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2016р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілік Буд" про порушення справи про банкрутство ТОВ «Євро-готель-груп»; призначено підготовче засідання по справі; автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЄВРО-ГОТЕЛЬ-ГРУП"; визнано розмір безспірних вимог ТОВ "Вілік Буд" в сумі 453705,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна ТОВ "ЄВРО-ГОТЕЛЬ-ГРУП" арбітражного керуючого Бондаренка В.А.; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничного строку подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

На адресу господарського суду Харківської області після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство (№ 30501 від 15.04.2016р.) 10.05.2016р. надійшла заява АТ "Єврогазбанк" з грошовими вимогами до боржника - ТОВ "Євро-готель-груп".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2016р. прийнято вищезазначену заяву АТ "Єврогазбанк" з грошовими вимогами до боржника до розгляду в попередньому засіданні господарського суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. у справі задоволено заяву АТ "Єврогазбанк" з грошовими вимогами до боржника частково з підстав, зазначених вище.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно із ч.1 ст. 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Виходячи з вимог ст.ст. 23, 24, 25 Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя в процедурах банкрутства.

Правовідносини між боржником ТОВ «Євро-готель-груп» та ПАТ "Європейський газовий банк", реалізуються в провадженні у справі про банкрутство, врегульовані нормами цивільного законодавства, а саме Цивільним кодексом України, Про іпотеку".

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч.ч.1, 2 ст. 552 ЦК України).

Згідно з ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Виходячи із вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Заставодавцем, відповідно до ч.1 ст.583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про іпотеку":

- іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

- майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Статтею 589 ЦК України та статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, слід розмежовувати юридичні поняття "поручитель" та "майновий поручитель", вказані особи є суб'єктами різних за змістом цивільних правовідносин, а саме - поручитель є суб'єктом такого виду забезпечення як порука на підставі ст. ст. 546, 553 ЦК України, а майновий поручитель є суб'єктом такого виду забезпечення зобов'язань як застава (іпотека), правова природа якого визначена Законом України "Про заставу", Законом України "Про іпотеку".

Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 - 593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом. Правові статуси поручителя і майнового поручителя врегульовані окремо, з суттєвими видовими відмінностями, достатніми для їх розрізнення і для вирішення спорів з їх участю шляхом безпосереднього застосування відповідних норм цивільного закону. (Висновок Судової палати у господарських справах Верховного Суду України викладено в постанові від 16.10.2012р. у справі № 5023/6981/11).

АТ «Єврогазбанк» звернулось до господарського суду першої інстанції з заявою про визнання грошових вимог на суму 414989870,65 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що дані вимоги виникли на підставі кредитного договору № 506-130112 від 13.01.2012р., укладеним між банком та ТОВ "Мега Астер", кредитного договору № 434-240611 від 24.06.2011р., укладеним між банком та ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп", а також на підставі договорів іпотеки № 1013-27-612/І від 27.06.2012 р. та № 617-2904-11/І від 29.04.2011 р., укладеними між банком та ТОВ "Євро-готель-груп".

Матеріалами справи підтверджується заборгованість боржника, а саме: копією кредитного договору № 506-130112 від 13.01.2012 р., укладеного між АТ "Єврогазбанк" та ТОВ "Мега Астер", за умовами якого банк надає ТОВ "Мега Астер" відновлювальну відкличну мультивалютну лінію (надалі - кредит) з лімітом максимальної заборгованості 5919290,66 дол. США, з граничним строком користування - до 25.12.2014 року; копією договорів про внесення змін до кредитного договору № 506-130112 від 13.01.2012р.; розрахунком суми заборгованості ТОВ "Мега Астер" за кредитним договором № 506-130112 від 13.01.2012р. станом на 14.04.2016 р., з якого вбачається, що заборгованість ТОВ "Мега Астер" складає 254934045,72 грн., в т.ч. сума заборгованості за кредитом - 5919290,66 дол. США (еквівалент станом на 14.04.2016 р. складає 150844107,39 грн.), сума заборгованості по процентам - 2226007,54 дол. США (еквівалент станом на 14.04.2016 р. складає 56726411,95 грн.), пеня за несвоєчасне погашення - 1858597,49 дол. США (еквівалент станом на 14.04.2016р. складає 47363526,39 грн.); копією договору іпотеки № 1013-270612/І від 27.06.2012, укладеного між АТ "Єврогазбанк" та ТОВ "Євро-Готель-Груп", який забезпечує вимоги банку, що випливають з кредитного договору № 506-130112 від 13.01.2012р., предметом іпотеки є нежитлове приміщення № 32 (в літ. "А") загальною площею 96,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Франка Івана (Шевченківський район), будинок 27/31, та належить ТОВ "Євро-Готель-Груп" на праві власності на підставі договору купівлі - продажу нежитлового приміщення. Згідно пункту 1.4 договору іпотеки вартість предмету іпотеки погоджена сторонами складає 17006 700,00 грн.; текст рішення, роздрукований з Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі № 910/6025/15-г від 27.04.2015р. про стягнення з ТОВ "Мега Астер" на користь АТ "Єврогазбанк" заборгованості за кредитним договором № 506-130112 від 13.01.2012р. у сумі основної заборгованості 5919290,66 доларів США, процентів 703737,88 доларів США; копією кредитного договору № 434-240611 від 24.06.2011р., укладеного між АТ "Єврогазбанк" та ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп", за умовами якого банк надає ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" невідновлювальну відкличну кредитну лінію (надалі - кредит) в сумі до 5158364,00 дол. США; копією договору від 18.05.2012 р. про внесення змін до кредитного договору № 434-240611 від 24.06.2011 р. Як зазначив заявник у заяві, договором про внесення змін від 21.03.2014 року викладено кредитний договір у новій редакції; договором про внесення змін від 12.06.2014 року змінено валюту кредитування та переведено у гривні; розрахунок суми заборгованості ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" за кредитним договором № 434-240611 від 24.06.2011 р. станом на 14.04.2016 р., з якого вбачається, що заборгованість ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" складає 160055824,93 грн., в т.ч. сума заборгованості за кредитом - 81548253,43 грн., сума заборгованості по процентам - 48769996,03 грн., пеня по процентам та кредиту - 29737575,47 грн.; копією договору іпотеки № 617-290411/І від 29.04.2011р., укладеного між АТ "Єврогазбанк" та АТВТ "Київміськбудматеріали", який забезпечує вимоги банку, що випливають з кредитного договору № 434-240611 від 24.06.2011р., предметом іпотеки є нежитлове приміщення - адміністративні загальною площею 1294,80 кв. м., що становить 64/100 частин від нежитлових приміщень в будинку площею 2012,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Б. Хмельницького/І. Франка, 31/27, літера "А"; копією договорів про внесення змін до договору іпотеки № 617-290411/І від 29.04.2011 р., зокрема, були внесені зміни щодо іпотекодавця в зв'язку із припиненням АТВТ "Київміськбудматеріали" шляхом його реорганізації (перетворення) у ТОВ "Євро-готель-груп", внесені зміни щодо вартості предмету іпотеки, яка за останнім погодженням складає 86290820,00 грн.; текст рішення, роздрукований з Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі № 910/18888/14 від 21.10.2014р. про стягнення з ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" на користь АТ "Єврогазбанк" заборгованості за кредитним договором № 434-240611 від 24.06.2011р. в загальній сумі 84889750,38 грн. та 152335,62 долара США.

У зв'язку з тим, що ТОВ "Мега Астер" не виконало свого обов'язку щодо оплати заборгованості за кредитним договором № 506-130112 від 13.01.2012р., а також ТОВ "Роял Хоспітелеті Груп" не виконало свого обов'язку щодо оплати заборгованості за кредитним договором № 434-240611 від 24.06.2011р., АТ «Єврогазбанк» звернулось до господарського суду першої інстанції з заявою про визнання грошових вимог банку до боржника як іпотекодавця у зв'язку з наявністю заборгованості позичальників.

Норми Закону про банкрутство не обмежують право банку звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Однак, згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим у іпотеку майном (його вартістю, визначеною в договорі іпотеки).

У визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією, що висловив Верховний Суд України у постанові №3-24-гс14 від 03.06.2014р. у справі №25/5005/6641/2012 та у постанові №3-93гс14 від 26.08.2014р. справі № 5024/948/2012. У наведених постановах Верховний Суд України дійшов висновку про те, що майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені заставою майна, що належить майновому поручителю на праві власності, відповідають перед кредитором солідарно, тому заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, вимоги кредитора-заставодержателя, заявлені у справу про банкрутство майнового поручителя, є грошовими, оскільки забезпечують виконання позичальником основного зобов'язання (кредитного договору), яке за своєю правовою природою є грошовим, та забезпечені заставою майна майнового поручителя, тому повинні включатися до реєстру вимог кредиторів окремо та задовольняються у першу чергу. (Дані висновки підлягають врахуванню щодо черговості задоволення вимог кредиторів, зокрема з посиланням на ч. 9 ст.45 Закону про банкрутство, відповідно до якої погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку).

Вказані вище Постанови Верховного Суду України не містять висновку про те, що майновий поручитель повинен нести відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання у розмірі більшому, ніж вартість предмета іпотеки.

Так, в постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі № 5005/6641/2012 зазначено, що частиною 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відтак, у разі невиконання основним боржником зобов'язання, забезпеченого заставою майна майнового поручителя, заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя у справі про банкрутство, останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед заставодержателем згідно умов договору застави з відповідним відображенням вимог кредитора-заставодержателя у реєстрі вимог кредиторів та з дотриманням процедури реалізації заставного майна в ході провадження у справі про банкрутство.

При іншому тлумаченні (відповідальність майнового поручителя, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство, перед іпотекодавцем у розмірі понад вартості предмета іпотеки) не досягається мета Закону про банкрутство - відновлення платоспроможності боржника, оскільки штучно збільшується розмір його кредиторської заборгованості.

Таким чином, з огляду на вищенаведені законодавчі положення та правові позиції Верховного суду України спростовує позицію апелянта про те, що норми чинного законодавства та положення укладеного між банком та майновим поручителем боржником іпотечного договору надають право банку вимагати боргових зобов'язань та інших фактичних вимог, а відповідно у майнового поручителя виникає право солідарних з основним боржником в повному обсязі боргових зобов'язань, а не у межах узгодженої вартості предмета іпотеки.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. у справі № 922/1023/16 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 31.05.2016р. у справі № 922/1023/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.09.2016 р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза