КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" вересня 2016 р. Справа №911/4057/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Рудченка С.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України

на ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2016 року

у справі №911/4057/15 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», Київська обл., м. Бровари,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України,, м. Київ,

та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство аграрної політики та продовольства України, м. Київ,

про стягнення 18666462,91 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення 18666462,91 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.10.2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Рішенням господарського суду Київської області від 16.11.2015 року у справі №911/4057/15 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4545020,11 грн. пені, 4590629,80 грн. штрафу, 362928,20 грн. 3% річних, 9167884,80 грн. інфляційних втрат та 73080,00 грн. судового збору.

25.12.2015 року було видано наказ на виконання рішення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року рішення господарського суду Київської області від 16.11.2015 року у справі №911/4057/15 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року та рішення господарського суду Київської області від 16.11.2015 року було залишено без змін.

13.05.2016 р. до господарського суду Київської області відповідачем було подано скаргу на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.05.2016 р. у виконавчому провадженні № 50918905 про арешт всього майна боржника у межах 18739542,91 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.08.2016 року у справі №911/4057/15 скаргу задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.05.2016 року ВП №50918905 про арешт всього майна ДП «Укрспирт» у межах 18739542,91 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2016 року у справі №911/4057/15 скасувати та відмовити в задоволені скрги.

Крім того, Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з клопотанням про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вказане вище клопотання Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України посилається на те, що є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України та лише в межах відкритих асигнувань.

Розглянувши вказане вище клопотання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового ухвалу у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Як вбачається з вищевикладеного єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір" ( в редакції Закону України від 22.05.2015 року №484-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"; ) колегія суддів позбавлена права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні про відстрочення сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що відстрочення сплати судового збору в порушення норм ст.ст. 33, 34 ГПК України скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють сплату судового збору. Колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірах.

За таких обставин, апеляційна скарга Департамента державної виконавчої служби міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2016 року у справі №911/4057/15 судом не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Також, Департаментом державної виконавчої служби міністерства юстиції України було заявлено клопотання про поновлення строків на подання апеляційної скарги. Яке судом не розглядалося.

Згідно з ч.4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, п.3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2016 року у справі №911/4057/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Справу №911/4057/15 повернути до господарського суду Київської області.

3. Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

С.Г. Рудченко