ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.09.2016 р. Справа № 38/5005/6637/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М.,

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. у справі №38/5005/6637/2012

за заявою Голови ліквідаційної комісії Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська

до Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. у справі №38/5005/6637/2012 (суддя Бондарєв Е.М.) Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 1 рік, до 14.08.2013р.; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Барановського О.М.

Не погодившись з даною постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить поновити строк на подання апеляційної скарги, постанову господарського суду - скасувати та направити справу на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги мотивовано тим, що про прийняття господарським судом першої інстанції постанови від 14.08.2012р. скаржнику стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень нещодавно.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.

Частиною 1 статті 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова прийнята господарським судом Дніпропетровської області 14.08.2012р., а відтак, строк апеляційного оскарження зазначеного вище судового акта закінчився 24.08.2012р.

Натомість, як вбачається зі штампа діловодства місцевого господарського суду в правому нижньому куті апеляційної скарги, остання подана заявником лише 09.08.2016р., тобто, з пропуском встановленого законодавцем процесуального строку.

Відповідно до ч.2 ст.93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст.53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 28.08.2012р. в газеті "Голос України" №159 (5409) опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора (а.с.134 том 2).

З моменту ж публікації згаданого оголошення, інформація про визнання боржника банкрутом набуває загальновідомого характеру.

Окрім того, необхідно зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" неодноразово оскаржувало судові рішення у даній справі в апеляційному та касаційному порядку.

Зокрема, зміст наявної в матеріалах справи касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальності "Житлові комунікації" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012р., яка, як вбачається зі штампу підприємства пощтового зв'язку на конверті, була подана скаржником ще у вересні 2015 р. (а.с.174-183 том 7), свідчить про обізнаність скаржника про хід справи №38/5005/6637/2012, зокрема, про прийняття судом першої інстанції постанови від 14.08.2012р. про визнання боржника банкрутом.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційного гсоподарського суду, скаржником не зазначено жодних причин пропуску процесуального строку оскарження постанови від 14.08.2012р., які могли б вважатись поважними в розумінні ст.53 ГПК України, а саме, такими, що об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення скаржника з апеляційною скаргою.

Згідно п.4 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника на той факт, що відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

При цьому, під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Тоді як дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації", спрямовані на подання численних скарг у даній справі, перешкоджають розгляду справи і вирішенню спору в строки, передбачені процесуальним законодавством, що свідчить про зловживання скаржником своїми процесуальним правами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.53,86,93, п.4 ст.97 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" у поновленні строку на подання апеляційної скарги на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. у справі № 38/5005/6637/2012.

Апеляційну скаргу повернути заявникові без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих.№87/09/16 від 09.08.2016р. з доданими до неї документами на 8 аркушах.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О.Вечірко

Суддя В.О.Кузнецов