ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 вересня 2016 року Справа № 908/2363/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Саранюка В.І., Акулової Н.В.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
на рішенняГосподарського суду Запорізької області від 18.06.2015
та постановуДонецького апеляційного господарського суду від 15.03.2016
у справі№908/2363/15-г Господарського суду Запорізької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
про стягнення 638 869,43 грн.

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Тобто особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про надсилання сторонам копії касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не додано жодних доказів надіслання копії касаційної скарги позивачу у справі, що є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України). Таким законом є Закон України "Про судовий збір".

При зверненні з касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не надало жодних доказів виконання зазначених вимог процесуального законодавства. Натомість скаржник зазначає про те, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі та не має змоги на даний час сплатити судовий збір.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII)").

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Однак всупереч вимогам ст. 33 ГПК України Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" до касаційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору в установленому порядку і розмірі. Разом з тим, скаржник в своїй касаційній скарзі лише зазначає про своє утруднене фінансове становище та не просить суд відстрочити, розстрочити або звільнити його від сплати судового збору.

Викладене є підставою для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення її скаржникові відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили. Дотримання цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

З огляду на положення ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк в разі наявності поважних причин його пропуску.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалами Вищого господарського суду України від 04.04.2016 та від 16.06.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.03.2016 у даній справі повернуто скаржнику на підставі п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 1113 ГПК України, у зв'язку з невідповідністю її вимогам щодо оформлення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" 22.07.2016 (згідно відбитку штемпеля Донецького апеляційного господарського суду) втретє подано касаційну скаргу на вказані судові рішення та заявлено клопотання про відновлення процесуального строку, яке мотивовано посиланням на повернення попередньо поданих касаційних скарг Вищим господарським судом України.

Частиною 3 ст. 1113 ГПК України передбачено право повторного звернення з касаційною скаргою після усунення обставин, зазначених у п.п. 1-4, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Проте з викладеного вище вбачається, що при зверненні з даною касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не в повному обсязі виправило порушення, що стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг.

Водночас скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку не наведено існування дійсних істотних перешкод для підготовки належно оформленої касаційної скарги, які б об'єктивно перешкоджали йому реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, зокрема, при попередніх зверненнях з касаційною скаргою в даній справі.

Отже, зважаючи на відсутність передбачених ч. 3 ст. 1113 ГПК України обставин щодо усунення скаржником недоліків касаційної скарги, а також відсутність зазначення скаржником інших поважних причин пропуску строку для звернення з касаційною скаргою, судова колегія не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку для її подання. А відтак касаційна скарга підлягає також поверненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 111, п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.03.2016 у справі №908/2363/15-г.

2. Касаційну скаргу із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді В.Саранюк

Н.Акулова