УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.09.2016Справа № 910/16536/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до ВКП "Тріада"

про стягнення 20 000 грн. заборгованості та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 17.08.2016 (вх. № 16536/16 від 07.09.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін.

Фактично у позовній заяві у якості позивача визначено ОСОБА_1, а отже, фізичну особу. Наразі позовна заява підписана "ФОП ОСОБА_1"., а до позовної заяви додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія ААВ № 117468) стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. Таким чином, у позовній заяві не вказано повного найменування позивача.

При цьому суд звертає увагу, що з норми ст. 1 ГПК України вбачається, що за загальним правилом господарські суди розглядають справи у спорах за участю юридичних осіб та громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності допускається лише у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Крім того, у позовній заяві не вказано повного найменування відповідача. Так, фактично в якості відповідача зазначено ВКП "Тріада", однак при цьому у позовній заяві відсутні посилання на установчі документи пвідповідача, офіційні документи та відповідні довідки (витяги) з Єдиного державного реєстру щодо офіційно зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі скороченого найменування відповідача саме як ВКП "Тріада", а як свідчать додатки до позовної заяви, до останньої такі документи і не додавались.

Водночас, як встановлено господарським судом на підставі даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), повним найменування відповідача є Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП"ТРІАДА".

Наведене свідчить про недодержання вимог позивачем статті 54 ГГПК України, що, в свою чергу, є підставою для повернення зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки в наведеній нормі чітко вказано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповіднодо п. 2 ч. 2 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

На підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення, позивач залучив до позовної заяви копію фіскального чеку № 5711 від 05.09.2016 та опису вкладення у цінний лист від 05.09.2016, які жодним чином не засвідчені (фактично подані у вигляді ксерокопій), а отже, не вважаються належними і допустимими доказами на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, згідно вищенаведених копій фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист вбачається, що копії позовної заяви та доданих до неї документів направлені на адресу 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Ломоносова, 42, належність якої відповідачеві не підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Водночас, у позовній заяві зазначено місцезнаходження відповідача за адресою 01133, м. Київ, вул. Щорса, 26, літера "А", оф. 143, що відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) та саме така адреса відповідача вказана у реквізитах Договору-доручення № 19/08 про надання послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.08.2015 та Договору-заявки № 07/09/15, при цьому в останньому договорі також вказано фактичну адресу відповідача: 03680, м. Київ, вул. Кржижанівського, 4.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати копії фіскального чеку № 5711 від 05.09.2016 та опису вкладення у цінний лист від 05.09.2016 в якості належних доказів виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України та направлення саме відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів. При цьому до позовної заяви не додано інших доказів, які б підтверджували направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГГПК України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява № б/н від 17.08.2016 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега