ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.09.2016 р. Справа№ 914/2281/16

Суддя Господарського суду Львівської області Блавацька-Калінська О.М., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіронька», м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Папірус-М», м.Львів

про: скасування свідоцтва про право власності №39911316 від 01.07.2015 року та визнання права власності на нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

При підготовці до розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіронька» (м. Львів) до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Папірус-М» (м. Львів) про скасування свідоцтва про право власності №39911316 від 01.07.2015 року та визнання права власності на нежитлові приміщення встановлено, що позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Згідно із ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Статтею 4 п. 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 6 п. 3. Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У пункті 2.2 Постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК) (п.2.2.1 вказаної Постанови пленуму).

Згідно доданої позивачем до позовної заяви квитанції №29 від 05.09.2016 року судовий збір сплачено в розмірі 2 756,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування свідоцтва про право власності №39911316 від 01.07.2015 року та визнання права власності на нежитлові приміщення. Де, позовна вимога про скасування свідоцтва про право власності №39911316 від 01.07.2015 року є немайновою вимогою, а визнання права власності на нежитлові приміщення є майновою вимогою.

Суд зазначає, що позивач не вказав вартості майна у звязку із чим неможливо визначити розмір судового збору із вимоги майнового характеру.

Відтак, позивачем всупереч положенню пункту 3 частини 1 статті 57 ГПК України не подано належних доказів в підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви до суду у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Як вбачається із ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином субєктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч.3 ст.28 ГПК України, керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Як вбачається із позовної заяви, вона підписана Директором ОСОБА_1 Однак, до матеріалів позовної заяви не подано доказів в підтвердження повноважень директора ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіронька».

Відповідно до п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно із ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не встановлено.

Зважаючи на те, що позовна заява підписана особою без належних доказів у підтвердження повноважень, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в порушення ч.3 ст.36 ГПК України, до позовної заяви додано копії документів, які належним чином не засвідчені.

Копії документів мають бути засвідчені згідно пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003). Відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Виходячи з того, що позивачем не подано доказів сплати судового збору та позовна заява підписана особою без належних доказів у підтвердження повноважень, позовна заява підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 1 та п. 4, ч.1 ст. 63 ГПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 57, п. 1, 4, ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіронька» до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Папірус-М» про скасування свідоцтва про право власності №39911316 від 01.07.2015 року та визнання права власності на нежитлові приміщення та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток для позивача: позовна заява з доданими до неї документами на 22 аркушах.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.