донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.09.2016 справа №908/384/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
Представники сторін:
від позивача:не зявився;
від відповідача: від третьої особи:не зявився; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя
на рішення господарського судуЗапорізької області
від31.03.2016 р. (підписано 07.04.2016 р.)
у справі№ 908/384/16 (суддя Попова І.А.)
за позовомВідкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя
до Запорізької обласної громадської організації "Спортивний оздоровчий клуб "Ринг", м. Запоріжжя
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаДочірнього підприємства "Палац культури енергетиків" ВАТ "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя
простягнення 10 024,58 грн. за недораховану електричну енергію
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року до господарського суду звернулось Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя (позивач) із позовом до Запорізької обласної громадської організації "Спортивний оздоровчий клуб "Ринг", м. Запоріжжя (відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про стягнення 10 024,58 грн. боргу за недовраховану електричну енергію.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.03.2016 р. позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 10 024,58 грн. через недоведеність.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що господарським судом безпідставно зроблено висновок про те, що на відповідача не покладено обовязку самостійно укладати договір на споживання електричної енергії, про недоведеність факту самовільного приєднання до мереж енергопостачальника.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але 30.08.2016 р. через канцелярію суду надав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції в господарському суді Запорізької області, оскільки відповідач є неприбутковою організацією та позбавлений можливості нести додаткові витрати та направлення свого представника до м. Харкова.

В задоволенні вищенаведеного клопотання судова колегія відмовила через відсутність технічних засобів в суді для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника.

У звязку з викладеним судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін, що не скористались своїм правом участі в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Предметом позовних є вимога позивача про стягнення з відповідача 10 024,58 грн. боргу за недовраховану електричну енергію, як отриману без достатніх правових підстав через відсутність між сторонами договору на поставку електричної енергії.

У підтвердження позовних вимог позивач посилається на здійснення перевірки дотримання вимог Правил користування електричною енергією на обєкті за адресою: бул. Вінтера, 16 у м. Запоріжжя, внаслідок якої було складено акт № 000077 від 15.06.2015 р. про здійснення відповідачем самовільного підключення електроустановки до електричної мережі електропостачальника в порушення вимог п.п. 5.1, 10.2 Правил користування електричною енергією, підключення виконано відкрито по мережі 0,38 кВ від ТП-958; Р-4.

Акт про порушення був підписаний трьома повноважними представниками позивача із зазначенням про відмову від підпису представником відповідача.

До Акту додано схему підключення електроустановок (а.с. 11), за змістом якої самовільне підключення виконано через лічильник НІК2301АП2 №0712268 до електроустановок споживача.

На підставі вказаного акту, комісією позивача 09.07.2012 року прийнято рішення, оформлене протоколом засідання комісії по розгляду акту про порушення споживачем правил користування електричною енергією №000077, про нарахування відповідачу вартості необлікованої електроенергії у кількості 6493 кВт/год у сумі 10 024,58 грн. за період з 16.06.2014 р. по 18.07.2015 р.

Розрахунок даної суми позивачем базується на нормах п. 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі Правила), Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 (далі Методика).

Згідно до Постанови ВСУ від 16.5.2011р. по справі №15/147/10 висновки якої є обовязковими до застосування в силу ст. 111-28 ГПУ України, вимоги ст. 1212 ЦК України, п.п. 2.1.5, 2.7 Методики, застосовуються для визначення обсягу самовільно спожитої електричної енергії в наслідок виявлення факту самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів, або електроприладів до електричної мережі енергопостачальника та відсутності договору.

Встановлено, що приміщення за адресою бул. Вінтера, 16 у м. Запоріжжя, яке орендується відповідачем, належить Дочірньому підприємству "Палац культури енергетиків" ВАТ "Запоріжжяобленерго" на праві повного господарського відання. Зазначене приміщення не є відокремленим приміщенням (або прибудованим), тобто є частиною будівлі палацу культури.

Встановлено, що до будівлі по бул. Вінтера, 16 електроенергія постачалася за договором, укладеним між ВАТ "Запоріжжяобленерго" з Комбінатом комунальних послуг ДАЕК "Запоріжжяобленерго" у 1997 р., який не переукладався, доказів внесення змін до договору оренди № 02 щодо покладення на відповідача зобов'язань укладати відповідний договір з енергопостачальною організацією сторонами не надано, матеріали справи не містять.

Частиною вказаного приміщенням відповідач користувався на підставі договору оренди № 02 від 15.03.2013 р. укладеного з ДП "Палац культури енергетиків", термін оренди з 15.03.2013 р. по 15.02.2016р.

За умовами розділу 6 договору оренди № 02 третя особа зобовязана, зокрема, надати відповідачу право користування електроенергією, тепловою енергією, водопостачанням та водовідведенням. Згідно п. 6.2 третя особа має право вимагати оплату за оренду приміщень.

За умовами розділу 7 договору оренди № 02 відповідач зобовязаний своєчасно здійснювати орендні платежі та має право користуватися системами комунікацій, які знаходяться у будівлі.

Матеріалами справи підтверджується, що з моменту отримання спірне приміщення вже було електрифіковане, відповідач користувався електроенергією, яка постачалась позивачем третій особі (орендодавцю), що відповідає умовам п. 6.1 договору оренди, вказаним договором не передбачалось покладення на відповідача обовязку щодо укладання прямих договорів на постачання електроенергії.

Крім того, надання оцінки діям сторін щодо неукладення між ними окремого договору на поставку електричної енергії в орендоване відповідачем приміщення не впливає на вирішення спору по суті, оскільки підставою до нарахування спірної суми, згідно вимог Методики, є факт самовільного підключення електроустановок споживача, а не відсутність самого договору.

Згідно до п. 6.40 Правил, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

За змістом п.п. 1.1, 1.2, 2.1.5 Методики, вона встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил та застосовується постачальниками електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил, зокрема, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю споживача.

За змістом п.1.3 Правил, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

У разі передачі електроустановки або її частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії, щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини, між орендарем та суб'єктами електроенергетики мають бути укладені відповідні договори згідно з вимогами цих Правил.

З матеріалів справи вбачається, що відносини між власником майна та орендарем врегульовані договором оренди відповідного майна. У разі, якщо договором оренди не обумовлено передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини, енергопостачальна організація не має підстав щодо укладення з таким орендарем відповідних договорів згідно з вимогами Правил. За електричну енергію в такому випадку має розраховуватись орендодавець, як власник відповідного майна.

Отже питання щодо оплати за спожиту відповідачем електроенергію в межах законного користування обєктом оренди, має вирішуватися в рамках договору між останнім та третьою особою.

Крім того, вимогами законодавства в сфері електроенергетики, зокрема, Законом України "Про електроенергетику", вищезазначеними Правилами, заборонено бездоговірне як постачання, так і споживання електричної енергії.

Оскільки договір постачання електричної енергії визначений законом як обовязковий до укладення, то за змістом вимог ст.181 ГК України звернутися з такими вимогами мала будь-яка із сторін, аналогійну вимогу містить і п. 5.4 Правил. Отже доводи позивача, що відповідальність за відсутність договору має нести саме відповідач, не базуються на вимогах закону та протирічать змісту вищенаведеного договору оренди, оскільки факту самовільного приєднання електроустановок відповідача до мереж позивача не встановлено.

Крім вищенаведених доказів, що спростовують факт самовільного підключення відповідачем електроустановок за спірним обєктом, позивачем до апеляційної скарги наданий акт опломбування розрахункового засобу обліку (лічильник НІК2301АП2 №0712268), що знаходиться на спірному обєкті, орендованому відповідачем від 11.02.2013 року, за змістом якого саме позивачем засвідчено правильність та обліковість підключення до мереж та електропостачання на спірний обєкт, а отже і доводи апеляційної скарги щодо факту самовільного підключення до мереж позивача є безпідставними (а.с. 145).

Оскільки саме приміщення за адресою бул. Вінтера, 16 у м. Запоріжжя є електрифікованим обєктом, обовязку самостійно укладати договір на споживання електричної енергії договором оренди на відповідача не покладено, факт самовільного приєднання змістом акту та схемою не підтверджується, визначена позивачем до стягнення сума є безпідставно заявленою.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстави до стягнення з відповідача вартості недоврахованої електричної енергії на суму 10 024,58 грн.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм матеріального права та неповне зясування всіх обставин, що мають значення для справи, таких підстав до скасування рішення суду першої інстанції судовою колегією не встановлено.

За таких підстав висновок суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2016 року у справі № 908/384/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, воно підлягає залишенню в силі за мотивами, викладеними в даній постанові.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2016 року у справі № 908/384/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надр. 6 прим.:

1 позивачу

2 відповідачу

3 третій особі

4 до справи

5 ДАГС

6 ГС