ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

15.09.16р. Справа № 904/6258/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (м. Полтава)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" (с. Південне, Нікопольського району, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 0707 від 07.07.2015 у загальному розмірі 2 071 836 грн. 45 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність № 1506 від 15.06.2016)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (довіреність від 25.12.15)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 0707 від 07.07.2015 у загальному розмірі 2 071 836 грн. 45 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 1 977 004 грн. 24 коп. - основний борг;

- 77 531 грн. 74 коп. - пеня;

- 17 300 грн. 47 коп. - 10% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 0707 від 07.07.2015 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем в період з 09.07.2015 по 22.03.2016 товару та, відповідно, наявністю боргу у сумі 1 977 004 грн. 24 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 22.03.2016 по 15.04.2016 в сумі 77 531 грн. 74 коп. та 10 % річних за загальний період прострочення з 22.03.2016 по 15.04.2016 в сумі 17 300 грн. 47 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 17.08.2016.

Від позивача надійшов супровідний лист (вх.суду 51857/16 від 17.08.2016), до якого він долучив витребувані ухвалою суду від 28.07.2016 документи.

У судове засідання 17.08.2016 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засіданні 17.08.2016 не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

Судом було зауважено, що відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представником позивача було викладено зміст позовних вимог, наведено доводи в їх обґрунтування.

Судом було зауважено, що з метою всебічного і повного з'ясування всіх фактичних обставин у справі, а також надання об'єктивної оцінки доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, є необхідність у витребуванні додаткових доказів.

У зв'язку з вказаним, ухвалою суду від 17.08.2016 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 15.09.2016, у зв'язку з необхідністю повторного виклику сторін, витребування додаткових документів по справі.

Вказане свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду, подання заперечень та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Від позивача та відповідача 15.09.2016 надійшла сумісна заява про затвердження мирової угоди від 14.09.2016 (вх.суду 57126/16 від 15.09.2016), в якій вони просять суд затвердити вказану мирову угоду та припинити провадження у справі № 904/6258/16 відповідно до пункту 7 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Від позивача також надійшла заява (вх.суду 57129/16 від 15.09.2016), в якій він просить суд повернути йому з державного бюджету судовий збір в сумі 31 077 грн. 57 коп., сплачений під час звернення із позовом до суду.

У судове засідання 15.09.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 15.09.2016 представниками позивача та відповідача було повідомлено, що між сторонами 14.09.2016 укладено мирову угоду по справі.

Так, мирова угода підписана:

- зі сторони позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" - представником ОСОБА_1, повноваження якої підтверджуються довіреністю № 1506 від 15.06.2016 (а.с.178);

- зі сторони відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" мирова угода підписана представником ОСОБА_2, повноваження якого підтверджуються довіреністю б/№ від 25.12.2015, долученою до заяви про затвердження мирової угоди.

Представники позивача та відповідача у судовому засіданні 15.09.2016 підтвердили наявність підстав для припинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, розглянувши подану заяву про затвердження мирової угоди, перевіривши повноваження представників сторін на вчинення дій щодо її підписання, заслухавши представників позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, 07.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 0707 (далі - договір, а.с.38-41), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця білково-мінерально-вітамінні добавки, комбікорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, інший товар за погодженням сторін, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених договором (пункт 1.1. договору).

У пункті 11.2. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з 07.07.2015 і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

В подальшому, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 28.12.2015 до договору, в якій сторони дійшли згоди пункт 11.2. договору поставки № 0707 від 07.07.2015 змінити та викласти в наступній редакції: договір набуває чинності з 07.07.2015 і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У розділі 3 сторони узгодили умови і терміни поставки, а саме:

- поставка товару здійснюється партіями протягом усього терміну дії договору (пункт 3.1. договору);

- терміни поставки конкретних партій товару узгоджуються сторонами додатково шляхом підписання відповідних додаткових угод або здійсненням конклюдентних дій сторін (дій спрямованих на виконання зобов'язання або таких, що свідчать про прийняття виконання зобов'язання з боку контрагента), пов'язаних з передачею-прийманням товару. У разі потреби термін поставки може бути змінений постачальником в робочому порядку з обов'язковим повідомленням покупця (при цьому відсутність письмових заперечень покупця до дати поставки, вказаної в повідомленні, буде свідченням узгодженості сторонами договору фактичної дати поставки конкретної партії товару) (пункт 3.2. договору);

- якщо інше не вказане в договорі (додаткових угод до нього), поставка товару здійснюється на умовах СРТ - Україна, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Південне, вул. Шевченко, 17, приміщення 2, склад покупця, згідно Інкотермс в редакції 2010 року (пункт 3.3. договору).

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. договору, найменування товару, його кількість, ціна товару за одиницю і по позиціях вказуються у видаткових накладних постачальника на товар. Сторони домовилися, що усі видаткові накладні, за якими постачальник поставив покупцеві товар протягом термін дії договору, відноситься до договору, якщо інше не випливає з відміток або тексту накладних.

У розділі 4 договору сторони визначили умови щодо ціни та загальної вартості договору, а саме:

- ціна товару, що поставляється відповідно до договору, вказується у видаткових накладних постачальника. У вартість товару включається усі витрати постачальника згідно з базисом поставки (пункт 4.1. договору);

- загальна вартість договору визначається як вартість товару, поставка якого здійснюється відповідно до видаткових накладних постачальника. Зміна загальної вартості договору здійснюється також у разі поставки додаткових партій і підписання уповноваженими представниками сторін додаткових угод на поставку таких партій товару (пункт 4.2. договору).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору, позивачем в період з 09.07.2015 по 22.03.2016 було поставлено товар на загальну суму 16 730 587 грн. 13 коп., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання товару за ними, які наявні в матеріалах справи (а.с.43-150).

При цьому, відповідно до пункту 5.1. договору оплата товару покупцем здійснюється в порядку 100% оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) не пізніше дати поставки конкретної партій товару. Датою поставки конкретної партій товару є дата видаткової накладної постачальника.

В порушення умов договору, у встановлені в пункті 5.1. договору строки, відповідач отриманий в період з 09.07.2015 по 22.03.2016 товар у повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1 977 004 грн. 24 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 22.03.2016 по 15.04.2016 в сумі 77 531 грн. 74 коп. та 10 % річних за загальний період прострочення з 22.03.2016 по 15.04.2016 в сумі 17 300 грн. 47 коп. Вказане і є причиною спору.

При цьому, в процесі розгляду справи судом, від позивача та відповідача надійшла сумісна заява про затвердження мирової угоди від 14.09.2016 (вх.суду 57126/16 від 15.09.2016), в якій вони просять суд затвердити вказану мирову угоду та припинити провадження у справі № 904/6258/16 відповідно до пункту 7 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.09.2016 представниками позивача та відповідача також було повідомлено, що між сторонами 14.09.2016 укладено мирову угоду по справі.

Так, статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

У відповідності до положень вказаної статті, між позивачем та відповідачем 14.09.2016 було укладено мирову угоду по справі, яку позивач та відповідач просять суд затвердити та припинити провадження у справі.

Частиною 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок господарського суду, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін, роз'яснити сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та перевірити, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Так, судом встановлено, що умови укладеної між сторонами мирової угоди від 14.09.2016 стосуються лише прав та обов'язків сторін щодо предмета спору, ця угода не суперечить чинному законодавству України, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Мирова угода від 14.09.2016 укладена у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством, а тому підлягає прийняттю та затвердженню господарським судом.

Судом встановлено, що мирова угода підписана:

- зі сторони позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" - представником ОСОБА_1, повноваження якої підтверджуються довіреністю № 1506 від 15.06.2016 (а.с.178);

- зі сторони відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" мирова угода підписана представником ОСОБА_2, повноваження якого підтверджуються довіреністю б/№ від 25.12.2015, долученою до заяви про затвердження мирової угоди.

Представники позивача та відповідача у судовому засіданні 15.09.2016 підтвердили наявність підстав для припинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається, про що судом і було роз'яснено сторонам у судовому засіданні 15.09.2016.

Представниками сторін у судовому засіданні 15.09.2016 було наголошено, що наслідки вказаних дій, визначені Господарським процесуальним кодексом України, їм відомі та зрозумілі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Також судом доводиться до відома сторін, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала господарського суду, якою затверджено мирову угоду, є виконавчим документом і у випадку невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю мирову угоду.

Від позивача також надійшла заява (вх.суду 57129/16 від 15.09.2016), в якій він просить суд повернути йому з державного бюджету судовий збір в сумі 31 077 грн. 57 коп., сплачений під час звернення із позовом до суду.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1 378 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.).

Ціна позову становить 2 071 836 грн. 45 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 31 077 грн. 55 коп. (1,5 відсотка ціни позову).

Так, відповідно до платіжного доручення № 1550 від 19.07.2016 позивачем було сплачено 31 077 грн. 57 коп. судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою судув разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, а також надходження заяви позивача щодо повернення йому судового збору, суд вважає за доцільне в порядку визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернути позивачу суму сплаченого ним судового збору у розмірі 31 077 грн. 57 коп., оскільки провадження у справі припиняється з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 78, пунктами 4, 7 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" у справі № 904/6258/16 наступного змісту:

"ОСОБА_3

по справі № 904/6258/16

м. Дніпро 14 вересня 2016 року

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (надалі - Позивач), в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" (надалі - Відповідач), в особі представника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № б/н від 25 грудня 2015 року, з іншої сторони, домовились про укладання мирової угоди на таких умовах:

1) З урахування сплати заборгованості з оплати поставленого товару в період з 09.07.2015 по 22.03.2016, згідно договору поставки № 0707 від 07.07.2015 в розмірі 1 977 004 грн. 24 коп., що підтверджується банківськими виписками, на дату укладення цієї мирової угоди сума основного боргу, яка є предметом даного спору, погашена.

2) Позивач відмовляється від заявлених у своїй позовній заяві по справі № 904/6258/16 від стягнення з Відповідача:

- 77 531 грн. 74 коп. пені та не вимагатиме їх сплати у майбутньому;

- 17 300 грн. 47 коп. - 10% річних та не вимагатиме їх сплати у майбутньому;

3) Позивач заявляє, що з дати підписання цієї мирової угоди не матимете жодних майнових претензій до Відповідача з приводу заборгованості, яка є предметом позову.

4) Сторони заявляють, що ні в процесі укладання цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

5) Дана мирова угода набуває чинності з дня її затвердження господарським судом і є обовязковою для Позивача та Відповідача.

6) Дана мирова угода укладена у трьох примірниках: один примірник залишається в матеріалах справи № 904/6258/16, другий примірник залишається у Позивача, третій примірник - у Відповідача.

Сторони з даною мировою угодою ознайомлені, заперечень не мають. Наслідки припинення провадження у справі сторонам відомі та зрозумілі.

Товариство з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю

"Українське Зерно" "Птахофабрика "Крила Таврії"

Представник Представник

згідно довіреності № 1506 від 15.06.2016 згідно довіреності б/№ выд 25.12.2015

___(підпис)___ ОСОБА_1 ____(підпис)___ ОСОБА_2"

2. Провадження у справі № 904/6258/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Крила Таврії" про стягнення заборгованості за договором поставки № 0707 від 07.07.2015 у загальному розмірі 2 071 836 грн. 45 коп. - припинити.

Дана ухвала набирає чинності з моменту її прийняття.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (36007, м. Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, будинок 32-А; ідентифікаційний код 30044094) судовий збір у сумі 31 077 (тридцять одна тисяча сімдесят сім) грн. 57 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 1550 від 19.07.2016, оригінал якого повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Українське зерно".

Ухвала господарського суду може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_5