донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.09.2016 р. справа №908/6128/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 директор; ОСОБА_5 за довіреністю;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя
на рішення господарського судуЗапорізької області
від30.05.2016 р.
у справі№ 908/6128/15 (головуючий суддя Гончаренко С.А., судді Дроздова С.С., Серкіз В.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Екомаш", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя
прозобовязання підписати акт здачі-приймання робіт та стягнення 41 400 грн. 00 коп.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Екомаш" (далі ТОВ "НТЦ "Екомаш", позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення на його користь з Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (далі - ПАТ "Запорізький завод феросплавів", відповідач) боргу за договором підряду № 374 від 03.04.2015 р. в сумі 41 400 грн. 00 коп. та зобовязання останнього підписати акт здачі-приймання робіт.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 р. у справі № 908/6128/15 позов задоволено, зобовязано відповідача підписати акт здачі-приймання робіт та стягнуто з нього на користь позивача борг у сумі 41 400 грн. 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 436 грн. 00 коп.

Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ПАТ "Запорізький завод феросплавів" подало апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "НТЦ "Екомаш" до ПАТ "Запорізький завод феросплавів" відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України, при невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на ненастання строку оплати через недодержання позивачем умов п. 4.1. договору, на підставі якого заявлений позов, оскільки позивачем неналежним чином виконані умови вказаного договору.

Скаржник стверджує, що робота з проведення промислових випробувань не призвела до ефективного результату, внаслідок чого відповідач листом № 10/19-256 від 24.07.2015 р. висунув зауваження фахівцям позивача, які не були усунуті останнім, що призвело до неможливості підписання спірного акту здачі-прийняття робіт.

Представники позивача в судовому засіданні 29.08.2016 р. надали заперечення на апеляційну скаргу б/н від 27.08.2016 р., проти апеляційної скарги заперечили за доводами, викладеними у вказаних запереченнях, та в судовому засіданні 12.09.2016 р. представник позивача підтримав вказані доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2016 р. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Доповнень та уточнень до апеляційної скарги не надано.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, між ПАТ "Запорізький завод феросплавів", як замовником, та ТОВ "НТЦ "Екомаш", як підрядником, укладено договір підряду № 374 від 03.04.2015 р. (далі договір), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе проведення промислових випробувань центрифугальної установки ОГШ-311Л (далі - обладнання) та розробку технології очищення шламових вод та обезводнення шламів.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що обсяги робіт визначаються на підставі підписаного сторонами технічного завдання (додаток № 1), яке є невідємною частиною договору.

Відповідно до цього пункту договору сторони підписали технічне завдання на виконання дослідно-конструкторських робіт (ОКР) по розробці технології очистки шламових вод і обезводнення шламів з використанням обладнання ТОВ НТЦ "ЕКОМАШ".

Строки виконання робіт згідно з п. 6 технічного завдання квітень-травень 2015 року.

За умовами п. 7.1. технічного завдання основна ціль робіт визначення ефективності використання центрифугальних установок виробництва ТОВ НТЦ "ЕКОМАШ" в технології обезводнення шламів системи мокрих газоочисток цехів №1,4 СОШ, яка передбачає покращення якісних показників оборотної води за змістом зважених речовин.

Пунктом 7.2. технічного завдання передбачені якісні показники: збільшення виробництва обезводнення шламу до 55 тис. м3/год. (150м3/добу), зниження змісту вологи в шламі до 25-35%, зниження змісту зважених речовин в освітленій воді до 50мг/дм3.

Також, в пункті 7.6. технічного завдання вказано оформлення звіту, а саме: виконання графічної документації, виконання розрахункової частини і висновки і рекомендації.

Згідно з п. 2.1. договору вартість робіт за цим договором складає 41 400 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20 %, на підставі підписаного сторонами протоколу погодження договірної ціни (додаток № 2). Ціна договору є твердою і перегляду у бік підвищення не підлягає впродовж усього терміну дії договору.

На виконання вимог зазначеного пункту договору сторонами підписано протокол погодження договірної ціни до договору (зі сторони замовника - головним інженером, а зі сторони підрядника директором) та скріплено печатками підприємств.

Згідно з п. 4.1. договору оплата за роботу здійснюється за фактом виконаних робіт, на підставі підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та звітної документації, протягом 5 банківських днів, за умови виконання п.п. 5.1.6. 5.1.10. цього договору.

Розділом 5 договору встановлено права та обовязки сторін.

Умовами п. 5.1. договору визначено, що підрядник зобовязується, зокрема:

- п. 5.1.5. після закінчення робіт підрядник надає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт та звітну документацію;

- п. 5.1.6. впродовж трьох робочих днів від дати закінчення робіт, згідно п. 3.1. договору, надати замовникові первинні документи (рахунок, акт здачі-приймання виконаних робіт), оформлені державною мовою, відповідно до вимог п. 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" від 24.05.1995 р. № 88 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 5.3. договору замовник, зокрема, зобовязується:

- п. 5.3.1. виконати доставку обладнання випробувальної центрифугальної установки (яка передається згідно акту прийому-передачі обладнання) та допоміжного обладнання, з подальшим монтажом та підключенням зі складу підрядника (м. Харків, пр. Московський, буд. 299) до місця випробувань (м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11). Після закінчення робіт виконати демонтаж обладнання та його доставку на склад підрядника (м. Харків, пр. Московський, буд. 299);

- п. 5.3.2. прийняти від підрядника виконану роботу згідно розділу 8 цього договору та ТЗ;

- п. 5.3.3. оплатити виконані роботи в порядку та в строки, вказані в п. 4.1. цього договору.

Пунктом 7.1. договору визначено, що сторони здійснюють контроль і технічний нагляд за якістю та обємами робіт.

За приписами п. 8.1. договору виконані роботи здаються замовникові, згідно графіку робіт, по акту здачі-приймання виконаних робіт. Підрядник надає замовникові 4 (чотири) екземпляри підписаних (з його боку) актів здачі-приймання виконаних робіт. Замовник впродовж 5-ти робочих днів з моменту отримання акту здачі-приймання виконаних робіт, і у разі відсутності зауважень, підписує його і направляє один екземпляр в адресу підрядника.

Відповідно до п. 12.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє по 31 грудня 2015 р., до повного виконання зобовязань за договором, і в частині гарантійних зобовязань до повного їх виконання.

Умовами п. 13.1. договору сторонами погоджено, що призупинення (припинення) виконання зобовязань стороною в односторонньому порядку робиться у випадку невиконання договірного зобовязання іншою стороною в порядку, обумовленому п. 13.2. цього договору.

Згідно з п. 13.2. договору сторона, яка приймає рішення про призупинення (припинення) виконання своїх зобовязань за даним договором, зобовязана письмово повідомити про це іншу сторону і обґрунтувати причини такого рішення. Якщо таке рішення приймається у звязку з невиконанням зобовязання однієї із сторін, останній надається 14 робочих днів для усунення допущених порушень. Якщо винна сторона не усуває порушення в обумовлені цим пунктом терміни, сторона, чиї права порушені, може відмовитися від виконання своїх зобовязань і (або) розірвати договір в односторонньому порядку.

Пунктом 13.3. договору сторонами визначено, що у встановленому законом порядку, підставами для розірвання цього договору в односторонньому порядку є:

1) на вимогу сторони, чиї права порушені у разі невиконання договірних зобовязань іншою стороною;

2) банкрутства підрядника або замовника.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

Частиною першою статті 894 ЦК України встановлено, що виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 899 ЦК України якщо у ході науково-дослідних робіт виявляється неможливість досягнення результату внаслідок обставин, що не залежать від виконавця, замовник зобов'язаний оплатити роботи, проведені до виявлення неможливості отримати передбачені договором результати, але не вище відповідної частини ціни робіт, визначеної договором.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На виконання умов договору підрядник за результатами промислових випробувань центрифугальної установки склав і направив відповідачу технічний звіт про виконання дослідно-конструкторських робіт на тему: "Проведення промислових випробувань центрифугальної установки ОГШ-311Л і розробки технології очищення шламових вод та зневоднення шламів" від 02.06.2015 р. (т. 1, а.с. 25-58), а також 4 екземпляри акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 02.06.2015 р. (т. 1, а.с. 24), що підтверджується експрес-накладною Нової пошти № 2858 від 11.06.2015 р. (т. 1, а.с. 71).

У зазначеному технічному звіті позивачем було зроблено опис усіх робіт, виконано необхідні розрахунки та здійснені необхідні креслення, передбачені технічним завданням.

Вартість виконаних робіт за вказаним актом складає 41 400 грн. 00 коп.

Відповідач даний акт здачі-прийняття робіт не підписав та оплату робіт не здійснив, мотивуючи свою позицію тим, що висновки про результати виконаних робіт, показники яких відображені в технічному звіті позивача не відповідають обумовленим в п. 7.2. технічного завдання основним якісним показникам, тобто, є гіршими. Відтак, на думку відповідача, позивачем не виконані зобовязання за договором, на підставі якого заявлений позов у даній справі, а тому, у відповідача відсутній обовязок оплати цих робіт.

В матеріалах справи відсутні докази наявності зауважень відповідача після отримання останнім зазначеного акту здачі-прийняття робіт та вмотивованої відмови від підписання цього акту протягом строку, встановленого п. 8.1. договору.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням підписати акт здачі-прийняття виконаних робіт та здійснити оплату виконаних робіт, про що свідчать супровідні листи № 85 від 23.06.2015 р.; № 112 від 03.07.2015 р.; № 129 від 04.09.2015 р. та претензія № 150 від 09.10.2015 р.

Так, відповідач стверджує, що 24.07.2015 р. направив позивачу лист № 10/19-256 від 24.07.2015 р. з проханням усунути зауваження до технічного звіту позивача від 02.06.2015 р., проте, матеріали справи не містять зазначеного листа відповідача.

В подальшому, відповідач листом № 11-1-10/01 від 01.10.2015 р. повідомив позивача про одностороннє призупинення договору до врегулювання усіх розбіжностей згідно з технічним завданням по розробці технології очищення шламових вод та зневоднення шламів.

Крім того, у вказаному листі відповідач зазначив, що жодний з двох запропонованих позивачем варіантів схем очищення шламових вод не відповідає ціновій політиці (раніше визначеної позивачем) 800 тис. грн., яка і зацікавила відповідача.

Також, відповідач у листі № 02/Б/29 від 09.11.2015 р. вказав на те, що робота по проведенню промислових випробувань не призвела до ефективного результату, обумовленого додатком № 1 до договору, а тому, ПАТ "Запорізький завод феросплавів" вважає, що умови договору позивачем не виконані.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем були виконані дослідно-конструкторські роботи на промисловому обєкті відповідача, які полягали у дослідженні можливості використання обладнання, виробником якого є позивач, для очистки шламових вод та обезводнення шламів, тобто, метою дослідження було виявлення можливості досягнення бажаних якісних характеристик за допомогою обладнання позивача в сукупності з іншим обладнанням відповідача.

Отже, в результаті виконаних позивачем робіт не були досягнуті результати, передбачені технічним завданням, у звязку з неможливістю досягнення бажаних результатів на обладнанні позивача саме в сукупності з обладнанням відповідача, тобто, внаслідок обставин, що не залежать від позивача, відтак, факт належного виконання позивачем своїх зобовязань за договором є доведеним останнім та матеріалами справи.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача борг у сумі 41 400 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача підписати акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 02.06.2015 р. судова колегія враховує наступне.

Частиною 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі-підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів субєктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обовязку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адіміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів приймання-передачі, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову.

Враховуючи зміст вказаних норм законодавства України, судова колегія зазначає, що позовна вимога про зобовязання відповідача підписати акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 02.06.2015 р. є неналежним способом захисту прав і законних інтересів субєктів господарювання, а тому, в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача підписати вказаний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) слід відмовити у звязку з невідповідністю зазначеного предмета позову встановленому законом способу захисту прав.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача підписати акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 02.06.2015 р. та залишенням решти оскаржуваного рішення без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають розподілу згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 року у справі № 908/6128/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 року у справі № 908/6128/15 скасувати частково.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Екомаш" до Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" про зобовязання підписати акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 02.06.2015 р. відмовити.

В решті рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 року у справі № 908/6128/15 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, вул. Діагональна, буд. 11, м. Запоріжжя, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Екомаш" (61089, пр. Московський, 299, м. Харків, ) 41 400 грн. 00 коп. заборгованості та 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Екомаш" (61089, пр. Московський, 299, м. Харків, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, вул. Діагональна, буд. 11, м. Запоріжжя, ) судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 1 339 грн. 80 коп.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1. позивачу;

2. відповідачу;

3. у справу;

4. ГСЗО;

5. ДАГС.