ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 909/225/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Петрик К.О.

розглянув апеляційну скаргу Публічного aкціонерного товариства (далі ПАТ) Національна акціонерна компанія Нафтогаз України №14/2-830 від 02.06.2016 (вх. № ЛАГС 01-05/2872/16 від 14.06.2016р.)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016р.(суддя Шкіндер П.А.)

у справі №909/225/16

за позовом: ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) Тисменицягаз, м. Тисмениця, Івано-Франківська область

про стягнення заборгованості в сумі 206 526,26 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 -представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: ОСОБА_3 -представник (довіреність в матеріалах справи),

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось.

За клопотанням відповідача б/н і дати (вх. №01-04/5114/16 від 12.07.2016р.) здійснювалася технічна фіксація судового процесу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.06.2016р. призначено розгляд апеляційної скарги на 12.07.2016р.

У судовому засіданні 12.07.2016р. оголошено перерву до 06.09.2016р. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2016р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів.

Від відповідача надійшло клопотання б/н і дати (вх. №01-05/3394/16 від 12.07.2016р.) про призначення судової експертизи у даній справі. Врахувавши думку присутніх представників сторін, суд апеляційної інстанції відмовив ПАТ Тисменицягаз у задоволенні клопотання про призначення у даній справі судової експертизи, що зафіксовано в протоколі судового засідання від 12.07.2016 року.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016 р. у справі № 909/225/16 .(суддя Шкіндер П.А.) відмовлено в позові ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ПАТ "Тисменицягаз" про стягнення заборгованості в сумі 206526,26 грн., з яких 93118,20 грн. заборгованості за поставлений газ, 43515,97 грн. пені, 7984,93 грн. три відсотки річних, 61907,16 грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд керувався вимогами ст. ст. 530, 610, 611, 612, 625, 626, 655, 692 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та прийшов до висновку, що факт невиконання позивачем свого обов'язку з повернення підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою актів приймання-передачі газу, унеможливлював здійснення відповідачем повної оплати за поставлений газ, оскільки саме в актах приймання-передачі газу сторони зазначають точний обсяг поставленого газу та суму, що підлягає до сплати, а тому підписані обома сторонами акти, у відповідності до пунктів 3.4. та 6.1. договору, є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ПАТ Національна компанія Нафтогаз України оскаржило таке в апеляційному порядку.

Апелянт зазначає, що згідно п. п.6.1 договору відповідач мав оплатити газ, шляхом здійснення упродовж місяця поставки газу 100% поточної оплати вартості газу, а у разі неповної оплати упродовж місяця поставки газу здійснити остаточний розрахунок до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту. Між сторонами відсутній спір щодо обсягів поставленого газу, що підтверджується додатковими угодами до договору №13-149-В від 04.01.2013р. № 2 від 31.12.2013р. та № 9 від 22.12.2014р. В матеріалах справи наявні підписані сторонами акти приймання-передачі газу, в яких вказана дата складання та підписання актів, наявні печатки сторін та посилання на договір. Жодне положення договору або закону не передбачає обумовленість зобовязання з оплати природного газу фактом повернення покупцеві підписаних актів. В підтвердження своїх доводів наводить в апеляційній скарзі правову позицію Вищого господарського суду України стосовно виникнення обовязку з оплати поставленого природного газу незалежно від дати та способу підписання відповідних актів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Відповідач вважає, що згідно п.п. 3.4 та 6.1 договору обовязок з остаточного розрахунку за договором повязується з наявністю у відповідача підписаного сторонами акту приймання-передачі газу. В суді апеляційної інстанції ним долучено до матеріалів справи постанови Вищого господарського суду України, з яких, на думку відповідача, вбачається, що при аналогічних обставинах справи суди відмовили ПАТ «Національна компанія «Нафтогаз України» у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

04.01.2013 року між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ Тисменицягаз (покупець) укладено договір на купівлю-продаж природного газу №13-149-В (надалі Договір) (а.с. 11-15, т. 1 ) у період з 01 січня по 31 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для забезпечення власних потреб обєктів, які знаходяться на балансі покупця (п.1.2 Договору).

Згідно п. 3.3. Договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. Договору).

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 Договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання - передачі.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

До Договору №13-149-В від 04.01.2013р. сторонами було укладено додаткові угоди: №1 від 10.07.2013р.; № 2 від 31.12.2013р.; №3 від 28.04.2014р.; № 4 від 15.05.2014р.; № 5 від 10.06.2014р.; № 6 від 05.09.2014р.; № 7 від 10.11.2014р.; № 8 від 08.12.2014р.; № 9 від 22.12.2014р.; № 10 від 05.02.2015р.; № 11 від 10.03.2015р.; № 12 від 03.04.2015р.; № 13 від 12.05.2015р.; № 14 від 03.06.2015р.; № 15 від 10.07.2015р., у яких сторони змінювали ціну та обсяги постачання природного газу, та строк дії договору (а.с.16-32, т.1).

Відповідно до п.6.1. Договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 31.12.2013р., оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу (а.с. 18, т.1).

Згідно додаткової угоди № 9 від 22.12.2014р. до Договору, викладено статтю 11 Договору у наступній редакції: "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення" (а.с. 25-26, т. 1).

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природній газ, по актах приймання - передачі природного газу: від 31 січня 2013 року на суму 26 899,31 грн.; від 28 лютого 2013 року на суму 20 069,10 грн.; від 31 березня 2013 року на суму 22 606,77 грн.; від 30 квітня 2013 року на суму 6 189,34 грн.; від 30 листопада 2013 року на суму 15 728,84 грн.; від 31 грудня 2013 року на суму 18 562,07 грн.; від 31 січня 2014 року на суму 16 390,07 грн.; від 28 лютого 2014 року на суму 17 036,04 грн.; від 31 березня 2014 року на суму 9 429,64 грн.; від 30 квітня 2014 року на суму З 916,39 грн.; від 31 жовтня 2014 року на суму 10976,30 грн.; від 30 листопада 2014 року на суму 24 740,35 грн.; від 31 грудня 2014 року на суму 43 474,12 грн.; від 31 січня 2015 року на суму 48 389,97 грн.; від 28 лютого 2015 року на суму 21 430,50 грн.; від 31 березня 2015 року на суму 23 297,73 грн. (а.с. 33- 48 т.1).

Як вбачається з довідки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" по операціях з ПАТ Тисменицягаз в період з 01.01.2013р. по 30.09.2015р. та довідки про сальдо відповідачем частково здійснено розрахунок за поставлений природний газ на суму 236 018,34грн. (а.с.49-50, т. 1).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 93118,20грн. заборгованості за поставлений природний газ, 43515,97 грн. пені, 3% річних в розмірі 7984,93 грн. та 61907,16 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних умов щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.6.1. Договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 31.12.2013р., оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу

Вказаний пункт договору узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 692 ЦК України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 3.4 Договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно зі ст. 1, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року N 996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ, у даному випадку акт приймання-передачі природного газу, має підтверджувати факт здійснення господарської операції з отримання природного газу за місяць.

Акт приймання-передачі природного газу відповідачем (покупцем) надіслано на адресу позивача (продавця) , про що свідчать листи № 112 від 07.02.2013року , лист № 182 від 06.03.2013року лист № 271 від 04.04.2013року, лист №387 від 08.05.2013року, лист № 1213 від 10.12.2013року, лист № 16 від 14.01.2014року № 16, лист № 117 від 10.12.2014 року, лист № 197 від 11.03.2014року, лист № 280 від 08.04.2014року, лист № 364 від 12.05.2014року, лист № 904 від 17.11.2014року, лист № 963 від 08.12.2014року лист № 16 від 13.01.2015року, лист № 116 від 12.02.2015року, лист № 313 від 10.04.2015року з описами.

У матеріалах справи відсутні докази щодо повернення позивачем актів відповідачу.

Таким чином, продавець за договором (позивач) не повернув покупцю (відповідачу) підписані акти приймання передачі газу, що згідно п.п. 3.4, 6.1 Договору є підставою для проведення розрахунків, у зв'язку з чим у покупця не виник обов'язок оплати отриманого товару.

Факт невиконання позивачем свого обов'язку з повернення підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою актів приймання-передачі газу, унеможливлював здійснення відповідачем повної оплати за поставлений газ, оскільки саме в актах-приймання передачі газу сторони зазначають точний обсяг поставленого газу та суму, що підлягає до сплати, а тому підписані обома сторонами акти, у відповідності до пунктів 3.4. та 6.1. Договору, є підставою для остаточних розрахунків.

У позивача не виникло право вимоги виконання зобов'язання в частині здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки такий здійснюється на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі газу, яких позивач не повернув відповідачеві.

Вищенаведена правова позиція відображена також у постановах Вищого господарського суду України у справі №906/12/16 від 11.08.2016р. та у справі №911/33/16 від 08.08.2016р.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ПАТ "Тисменицягаз" про стягнення заборгованості в сумі 206526,26 грн.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального права.

Усе викладене дає підстави для залишення без задоволення апеляційної скарги, у звязку із чим згідно із ст. 49 ГПК України на апелянта покладаються судові витрати.

Керуючись ст. ст. 103, 105 ГПК України, ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016 р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 12.09.2016р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.