РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/9401/16

За позовомКомунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
до Комунального підприємства "Київський метрополітен"
провиселення з нежилих приміщень
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 2) Київська міська рада
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаЦимбаліст В.В. (представник за довіреністю від 12.01.2016)
від відповідачаКовтун Т.О. (представник за довіреністю від 25.12.2015)
від третьої особи 1 від третьої особи 2не з'явився не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про виселення останнього з нежилих приміщень на вул. Володимирській у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/9401/16, розгляд справи призначено на 12.07.2016.

В судових засіданнях 12.07.2016 та 26.07.2016 судом оголошувались перерви.

Ухвалою від 02.08.2016 судом продовжено строк розгляду справи, залучено Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, відкладено розгляд справи на 16.08.2016.

Ухвалою суду від 16.08.2016 залучено Київську міську раду до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, відкладено розгляд справи на 06.09.2016.

В судовому засіданні 06.09.2016 представник позивача обґрунтував позовні вимоги та просив виселити відповідача з нежилого приміщення, переданого йому в оренду за договором № 10/3249 від 17.09.2008, який припинив свою дію.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Треті особи представників в засідання суду не направили, своїх позицій по суті спору не висловили.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.2008 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендар) укладено договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 10/3249 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 01.11.2007 № 1109/3942 додаток 1 пункт 2 листа Постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 07.12.2007 № 29/283-1013, передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення) за адресою: вул. Володимирська, б. № 42, літ.А,А' для комунального підприємства, яке частково фінансується з бюджету міста або району.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є: нежитлові приміщення, загальною площею 750,90 кв.м., в т.ч. на 1 поверсі - 214,60 кв.м., на 2 поверсі - 181,20 кв.м., на 3 поверсі - 182,60 кв.м., у підвалі - 172,50 кв.м. згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

17.09.2008 сторонами Договору було підписано акт приймання - передачі, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування об'єкт оренди.

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача із орендованих ним приміщень за Договором, оскільки незважаючи на припинення Договору орендар приміщення не звільнив та продовжує їх використовувати.

Відповідач в свою чергу стверджує, що Договір є чинним, оскільки жодних заяв про закінчення терміну дії Договору до відповідача не надходило.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 9.1 Договору він вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 17 вересня 2008 по 17 вересня 2009.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Відповідно до 9.5 договору оренди договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до статті 17 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

23.09.2009 орендодавець направив орендарю лист від 22.09.2009 № 155/105-4248 про закінчення дії договору оренди № 10/3249 від 17.09.2008, в якому повідомив орендаря про закінчення терміну дії договору оренди 17.09.2009, просив надати розпорядчі документи для укладення договору оренди, в разі невиконання цих умов звільнити орендоване приміщення та передати його представнику орендодавця за актом приймання-передачі.

На підтвердження направлення вказаного листа та отримання його відповідачем позивачем подано копії фіскальних чеків та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідно до викладеного, орендодавець висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору, у зв'язку з чим Договір припинив свою дію 17.09.2009.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Аналогічний обов'язок орендаря щодо повернення орендованого майна передбачено також пунктами 4.14 Договору.

Незважаючи на припинення дії Договору 17.09.2009, орендар продовжує користуватися орендованим майном, що ним самим не заперечується.

З огляду на наведене вище та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимога позивача про виселення орендаря із взятого в оренду нерухомого комунального майна підлягає задоволенню.

Що стосується посилань відповідача на рішення Київської міської ради від 25.03.2010 № 459/3897 та від 31.03.2011 № 91/5478, якими дозволено укладати на новий термін договір оренди з Комунальним підприємством "Київський метрополітен" щодо майна по вул. Володимирська, б. № 42, літ.А,А', суд зазначає таке.

Дійсно, пунктом 9.7 Договору визначено, що після закінчення строку дії цього Договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Вказане положення надає можливість продовження договору за наявності відповідного рішення Київради, проте, не встановлює обов'язку орендодавця до такого продовження.

Отже, оскільки орендодавець активними діями проявив свою позицію, повідомивши орендаря належним чином та у встановлений законом строк про припинення строку дії Договору та необхідність повернення орендованого майна у випадку ненадання розпорядчих документів на укладення договору оренди (докази надання відповідачем таких документів відсутні), то у відповідача відсутні підстави використовувати нежитлові приміщення по вул. Володимирська, б. № 42, літ.А,А', у м. Києві.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, за таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Виселити Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913) з нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень (загальною площею 750,90 кв.м., в т.ч. на 1 поверсі - 214,60 кв.м., на 2 поверсі - 181,20 кв.м., на 3 поверсі - 182,60 кв.м., у підвалі - 172,50 кв.м.) по вул. Володимирська, б. № 42, літ.А,А', м. Київ.

Зобов'язати Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913) передати Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А ідентифікаційний код 03366500) нежитлові приміщення (загальною площею 750,90 кв.м., в т.ч. на 1 поверсі - 214,60 кв.м., на 2 поверсі - 181,20 кв.м., на 3 поверсі - 182,60 кв.м., у підвалі - 172,50 кв.м.) по вул. Володимирська, б. № 42, літ.А,А', м. Київ.

Стягнути з Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А ідентифікаційний код 03366500) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.09.2016

Суддя О.М. Ярмак