КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 910/731/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Михальської Ю.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2016р.

у справі № 910/731/16 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал"

до Київської міської митниці ДФС (відповідач-1)

Державної казначейської служби України (відповідач-2)

про стягнення 269 906, 03 грн.

В судовому засіданні 13.09.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державної казначейської служби України збитків, завданих Київською міською митницею ДФС у розмірі 269906,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок протиправних дій Київської міської митниці ДФС, пов'язаних із несвоєчасним проведенням митного огляду товарів, що поставлялись відповідно до контракту від 30.10.2013 №24 та на підставі інвойсу від 20.12.2013 №2013SSL-024 С, та невиконанням п.1, п.п. 7 п. 2 ст. 494 Митного кодексу України щодо невідкладеного складання протоколу про порушення митних правил №0160/10000/14 та невідкладеного вилучення товарів, позивачеві завдані матеріальні збитки у розмірі 269906,03 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2016р. у справі №910/731/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням Київською міжрегіональною митницею Міндоходів митних правил п.1, п.п.7 п. 2 ст.494 Митного кодексу України, яке, на думку апелянта, проявляється в тому, що виявивши 20.02.2014 порушення митних правил, митний орган повинен був невідкладно скласти протокол про порушення митних правил і в протоколі мали б бути зазначені відомості про вилучені товари, однак такий протокол було складено лише 07.03.2014, внаслідок чого позивачу було завдано майнову шкоду.

Апелянт вважає, що відмова суду першої інстанції у задоволенні позову на підставі того, що позивач звертався із заявою про продовження часу митного оформлення для подачі додаткових документів свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал" 11.05.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2016р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 29.06.2016р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, строк розгляду справи продовжувався, розгляд справи у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладався, останній раз на 13.09.2016р.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції 13.09.2016р. не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання додаткових доказів та пояснень по суті справи.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції 13.09.2016р., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились, причини їх неявки суду не відомі, явка в судове засідання представника позивача обов'язковою не визнавалась, та зважаючи на відсутність підстав для задоволення клопотання останнього про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.10.2013р. між компанією "Qingdao Bona Industries Co., Limited" та ТОВ "Форте Дженерал" було укладено контракт №24 на поставку з Китаю рам до садових та будівельних тачок, на виконання якого 15.02.2014р. на підставі інвойсу від 20.12.2014 №2013SSL-024 C у восьми контейнерах було здійснено поставку рам для тачок WB6203, АУВ6407, WB6414Т, WB6418-1, WB6418-18 на загальну вартість 75326,80 дол. США, код УКТЗЕД НОМЕР_1.

Товари було доставлено до зони митного контролю "Укравто" відділу митного оформлення №1 митного поста "Столичний" Київської міжрегіональної митниці, розташованого в м. Києві на вул. Новопирогівській, 58.

17.02.2014р. уповноваженим на роботу з митницею ТОВ "Форте Дженерал" товари було заявлено до митного контролю та митного оформлення за МД №100270001/2014/247624.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

За змістом ст. 336 МК України однією із форм митного контролю є митний огляд та переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з ч.3 ст. 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Посадовою особою митного посту "Столичний" ініційовано проведення митного огляду зазначеного вище товару, за результатами якого було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20.02.2014, відповідно до якого встановлено, що окрім рам для тачок виявлено не заявлені у митній декларації №100270001/2014/247624 та товарно-супровідних документах металеві частини, які відповідно до схеми збору тачок мають такі назви:

- "Опора крита", загальна кількість 7340 шт.;

- "Стійка", загальна кількість 4450 шт.;

- "Вилка", загальна кількість 1200 шт.;

- "Ручка", загальна кількість 2400 шт.;

- "Ножна підставка", загальна кількість 1200 шт.;

- "Тримач кузова", загальна кількість 2400 шт.,

- "Тримач вісі", загальна кількість 2400 шт.

У відповідності до ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

07.03.2014р. Київською регіональною митницею Міндоходів складено протокол про порушення митних правил №0160/10000/14 відносно представника компанії "Qingdao Bona Industries Co., Limited" ОСОБА_2 за ст. 483 МК України.

Частиною 2 ст. 511 МК України у разі виявлення порушень митних правил, передбачених статтями 471 - 473, 476, 482 - 484 цього Кодексу, вилучення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов'язковим.

14.03.2014р. Київською міжрегіональною митницею було складено протокол про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №0160/10000/14, яким були вилучені опори корита, стійки, вилки, ручки, ножні підставки, тримачі кузова, тримач вісі, гумові ручки загальною вагою 18849,4 кг та вартістю 231097,29 грн.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.04.2014р. у справі №760/7479/14-п провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04.06.2014р. постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 25.04.2014р. залишено без змін.

Позивач вважає, що при здійсненні митного оформлення товарів, а також при складанні протоколу про порушення митних правил Київською міжрегіональною митницею Міндоходів були порушені вимоги п.1, п. 7 п. 2 ст.494 МК України, а також вимоги Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316. Позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій Київською міською митницею ДФС позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 269906,03 грн, з яких:

- за перебування автомобілів з контейнерами та товарами у митному терміналі згідно з договором від 24.01.2011 №109 між ТОВ "Форте Дженерал" та ПАТ "Українська автомобільна корпорація" філії КГЦ "Укравто" у розмірі 30450,00 грн;

- доплата за авто послуги у вигляді штрафу за стоянку автомобілів більше 72 годин згідно з п.6.6 договору від 24.10.2013 №2/авто, укладеного між ПП "Будпостач" та ТОВ "Мультитранс", у розмірі 70000,00 грн;

- демередж (штраф) за не вивантаження товарів із контейнерів протягом 14 календарних днів з дня зняття контейнерів з борта судна згідно з п. 4.3.4 договору від 16.01.2014 №1128, укладеного між ПП "Будпостач" та ТОВ "СМА Сі ДЖі Ем Шіппінг Едженсіз Україна", у розмірі 76141,31 грн;

- додаткові витрати з конвертацій валюти в сумі 25355,06 грн, ПДВ 5071,01 грн, разом з ПДВ 30426,07 грн;

- оплата за зберігання товарів на складі Київської міжрегіональної митниці Міндоходів у розмірі 62888,65 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 30 МК України шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов'язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Водночас, за приписами ч. 2 ст. 255 МК України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі, зокрема, підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару.

Разом з тим, згідно з положеннями ч. 6 ст. 255 МК України при виявленні порушення митних правил орган доходів і зборів здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що:

1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази;

2) декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал" було подано заяву на ім'я начальника митного поста "Столичний", в якій позивач просив надати можливість продовжити час митного оформлення митної декларації №100270001/2014/247624 у зв'язку із бажанням подати додатково документи.

Відповідна заява підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал" ОСОБА_3

При цьому, статтею 483 МК України, на підставі якої було складено протокол про порушення митних правил №0160/10000/14 від 07.03.2014р., передбачена конфіскація майна, у зв'язку з чим згідно ч. 6 ст. 255 МК України не було передбачено випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення.

Таким чином, враховуючи наявність поданої позивачем заяви про продовження часу митного оформлення у зв'язку із бажанням подати додаткові документи, у відповідача-1 з огляду на положення ч. 2 ст. 255 МК України, були підстави для перевищення визначеного ч. 1 ст. 255 МК України строку, протягом якого має бути завершене митне оформлення, що спростовує доводи позивача про неправомірність дій відповідача, невиконанні вимог п.1, п. 7 п. 2 ст.494 МК України, при здійсненні митного оформлення відповідних товарів, огляд та складання акту митного огляду 20.02.2014р.

Закриття судом провадження у справі №760/7479/14-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення не свідчить про неправомірність (протиправність) поведінки відповідача при здійсненні митного оформлення товарів та складанні протоколу про порушення митних правил і вилучення товарів, а позивачем належними та допустимим доказами не доведено факту допущення відповідачем-1 протиправної поведінки (як обов'язкової складової цивільного правопорушення та підстави для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків) при вчиненні зазначених дій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є відшкодування збитків, завданих неправомірними, за твердженням позивача, діями Київської міської митниці ДФС. Заявлену до стягнення суму коштів позивач просить стягнути лише з Державної казначейської служби України.

Водночас, в силу положень ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В свою чергу, власне Державна казначейська служба України є юридичною особою - центральним органом виконавчої влади, яка самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, є окремим учасником правовідносин та не відповідає за зобов'язаннями (в тому числі щодо відшкодування шкоди) інших державних органів, а у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, на Казначейство покладено функцію щодо виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, зокрема, шляхом безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача-2 збитків у розмірі 269 906,03 грн.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форте Дженерал" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2016р. у справі № 910/731/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2016р. у справі №910/731/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/731/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Ю.Б. Михальська