ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 914/641/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Елміз б/н від 14.06.2016 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2016 року

у справі № 914/641/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Елміз, м. Київ

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство Елекон, м. Київ

про визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р.

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Приватного акціонерного товариства Елекон, м. Київ

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства Елміз, м. Київ

про визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2- представник;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник;

від третьої особи: не з»явився;

Представникам сторін розяснено права та обовязки передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81 1ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Третьою особою подано клопотання б/н б/д ( вх.. № 01-04/6195/16 від 29.08.2016 р.) про розгляд справи без участі представника товариства.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2016 року у справі № 914/641/16 ( суддя Іванчук С.В. ) у задоволенні позовних вимог ПАТ Елміз та ПАТ Елекон про визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р. відмовлено.

ПАТ Елміз подано апеляційну скаргу б/н від 14.06.2016 р., в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю, а саме, визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015р. №90, посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не досліджено чи мали місце обставини, якими відповідач обгрунтував вчинення позивачем та третьою особою антиконкурентних узгоджених дій та зазначає, що жодних доказів, які б аргументували наявність узгоджених дій, які впливають на критерії оцінки пропозицій, суду надано не було.

Скаржник зазначає, що заяви на участь у торгах подали три суб»єкта господарювання, отже наявність інших учасників закупівель робить неможливим будь-яку антиконкурентну узгоджену поведінку між ПАТ «Елміз» та ПАТ «Елекон», спрямовану на спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Перемога ПАТ «Елміз» у конкурсних торгах не означає, що він має нести відповідальність за дії замовника.

У матеріалах справи, на думку скаржника, відсутні докази узгоджених дій між скаржником та ПАТ Елекон, а схожість у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті зумовлена тим, зокрема, що ПАТ Eлекон орендує у позивача приміщення, отже територіально знаходяться за однією адресою в одній будівлі, відділення банку у якому позивач та ПАТ Eлекон отримали довідки, також орендує приміщення у позивача. Рішення щодо участі позивача у зазначених відкритих торгах приймалося не наглядовою радою, а правлінням позивача.

Окрім того, скаржник зазначає, що видача інформаційних довідок з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження про банкрутство здійснюється за запитом підприємства та видається не одразу, а готується певний проміжок часу і та обставина що Головне управління юстиції м. Києва видало в один день довідки позивачу і ПАТ Елекон не може бути поставлена у вину позивача, оскільки він жодним чином не впливає на процедуру і порядок видачі зазначених довідок.

Також, скаржник зазначає, що посилання Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при винесенні рішення на те, що позивач узгодив свої дії з ПАТ Елекон так як вони завірили копії документів у одного і того ж нотаріуса є необєктивним і спростовуються тим, що нотаріальна контора, в якій нотаріус ОСОБА_4 здійснює нотаріальні дії, знаходяться на протилежній стороні вулиці від місця розташування позивача та ПАТ Елекон, окрім того, нотаріальні дії у нотаріуса вчинялись у різні дні.

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що твердження, які наведені у скарзі є безпідставними та такими, що суперечать нормам права і обставинам справи. Рішення прийнято на підставі встановлення всіх фактичних обставин справи, надання їм належної і правильної правової оцінки на підставі норм чинного законодавства України та додержання процедури розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Відповідач вказує на те, що чинне законодавство України про захист економічної конкуренції не містить вичерпного та усталеного переліку усіх можливих обставин, щодо доведення факту вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.4 ч.2 ст.6 Закону України Про захист економічної конкуренції, а справжність змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, що міститься у пропозиціях, зокрема, учасники процедур закупівель під час підготовки своїх конкурсних пропозицій конкурують між собою та повинні формувати пропозицію самостійно (незалежно від інших учасників). Разом з тим, узгоджена поведінка учасників конкурсу не відповідає суті конкурсу і негативним її наслідком є сам факт спотворення результатів конкурсу через узгодження поведінки конкурсантів. Відповідач робить висновок про те, що скаржник та ПАТ Елекон вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати конкурсу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін в судових засіданнях, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

як вбачається із матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015р. №90 р/к у справі №2-01-41/2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції постановлено визнати дії ПАТ Елміз та ПАТ Елекон щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Лот №2 Комплект сигналізаторів метану, суміщених з головним світильником для працівників вуглевидобувного підприємства 1 к-т порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів.

За вчинене правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на ПАТ Елміз штраф у розмірі 10 000,00грн. та на ПАТ Елекон штраф у розмірі 5 000,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2016р. позивач ПАТ Елміз отримав рішення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015р. №90 р/к, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №406.

У рішенні від 24.12.2015р. №90 р/к у справі №2-01-41/2015 Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено наступне.

ДП Львіввугіля, (замовник) у 2014 році провело відкриті торги на закупівлю - 26.51.5 - Прилади для контролювання інших фізичних характеристик (єдина автоматизована система контролю дегазації та вентиляції видобувної дільниці АС КДВ, комплект сигналізаторів метану, суміщених з головним світильником), (закупівля), (оголошення №182043 надруковане в інформаційному-бюлетені Вісник державних закупівель №115 від 27.10.2014 року).

Відповідно до реєстру отриманих замовником пропозицій конкурсних торгів та протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів, для участі у закупівлі надали пропозиції наступні субєкти господарювання, зокрема:

по Лоту №2:

1.ТОВ Науково-виробниче обєднання Червоний металіст (41600, м. Конотоп, вул. Червонозаводська, 5 код ЄДРПОУ - 34880895) - з ціновою пропозицією - 1 872 000,00 грн.

2.ПАТ Елміз (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, код ЄДРПОУ - 24102142) -з ціновою пропозицією - 1 857 024,00 грн.

3.ПрАТ Елекон (02096, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, код ЄДРПОУ - 24582136) - з ціновою пропозицією - 1 976 832, 00грн.

Відповідно до протоколу оцінки допущених пропозицій конкурсних торгів по Лоту №2, найбільш економічно вигідною визнано пропозицію - ПАТ Елміз (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, код ЄДРПОУ - 24102142) - з ціновою пропозицією 1 857 024,00 грн.

Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами аналізу документації торгів встановлено такі обставини.

- ПАТ Елміз та ПАТ Елекон однаково оформили відомості про учасника, незважаючи на те, що відповідно до документації конкурсних торгів не передбачено єдиний шаблон оформлення зазначених відомостей.

-згідно з протоколами засідань наглядових рад ПАТ Елміз та ПАТ Елекон у їх засіданнях беруть участь представники одних і тих же субєктів господарювання: ТОВ Мікромодуль та ПАТ АФК Система;

-в один і той самий день з послідовними порядковими номерами ПАТ Елміз та ПАТ Елекон отримали довідки в одному і тому ж відділенні банку - ПАТ ОСОБА_5 капітал;

- ПАТ Елміз та ПАТ Елекон в один і той самий день, отримали довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

- ПАТ Елміз та ПАТ Елекон однаково оформили довідку про те, що учасника не було притягнуто до відповідальності протягом останніх трьох років за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, хоча відповідно до документації конкурсних торгів не передбачено єдиний шаблон оформлення зазначених відомостей;

- у складі тендерних пропозицій ПАТ Елміз та ПАТ Елекон надали копії документів, які завірені нотаріально - встановлено, що справжність фотокопій документів завірені одним і там самим нотаріусом: ОСОБА_4;

- ПАТ Елекон у складі пропозиції на закупівлю подало копію договору із ПАТ Елміз на закупівлю відповідного обладнання, тобто, конкуренти у торгах ПАТ Елміз та ПАТ Елекон перебувають у договірних відносинах відповідно до договору від 18.08.2014р. № 10 та володіли інформацією про рівень цін одне одного;

- ПАТ Елміз та ПАТ Елекон надали відповідні довідки, які підтверджують, що ПАТ Елекон не має жодних технічних можливостей для виробництва та поставки обладнання, що є предметом зазначеної закупівлі, натомість, ПАТ Елекон здійснює, лише, перепродаж продукції іншого учасника закупівлі - ПАТ Елміз.

- Надіслані листи ЛОТВ АМК України від 21.09.2015р. №13/04-1594 для ПАТ Елміз отримав - директор ПАТ Елекон відповідно до повідомлення про вручення та лист для ПАТ Елекон отримав уповноважений працівник на одержання пошти ПАТ Елміз відповідно до повідомлення про вручення.

Адміністративною колегією зазначено, що наведене свідчить про те, що учасники володіли інформацією про участь один одного у зазначеній закупівлі, між ними існують договірні стосунки, вони володіють інформацією про мінімальні ціни реалізації виробника продукції, а також виявлені схожості в оформленні тендерної документації, одночасне звернення та отримання необхідних довідок та інше виключають можливість того, що документи, які були надані у складі пропозицій конкурсних торгів ПАТ Елміз та ПАТ Елекон готувалися окремо, без обміну інформацією між ними.

При дотриманні принципу конкурентної боротьби між учасниками торгів, тендерні пропозиції учасників мали б відрізнятись один від одної, у тому числі і за зовнішнім оформленням, не містити в собі спільні обєднуючі особливості, адже кожен документ, у разі якщо учасники торгів готували їх окремо один від одного без обміну інформацією, мав би відображати їх індивідуальні, творчі, субєктивні підходи до його підготовки. Наявність таких збігів в оформленні тендерних пропозицій була б неможлива за умови, якби кожний учасник самостійно готував тендерні пропозиції .

В оспорюваному рішенні вказано на те, що справжність змагання при проведенні конкурсу забезпечується таємністю інформації, що міститься у конкурсних пропозиціях та учасники закупівлі конкурують під час підготовки своїх конкурсних пропозицій між собою та повинні формувати пропозицію самостійно (незалежно один від одного).

З огляду на вищевикладене, адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України дійшла висновку, про те, що сукупність вищенаведених обставин свідчить, що ПАТ Елміз та ПАТ Елекон учасники закупівлі вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції представниками скаржника та третьої особи із самостійними вимогами та в суді апеляційної інстанції представником позивача, надано пояснення, що ПАТ «Елекон» орендує у позивача приміщення, отже територіально знаходяться за однією адресою в одній будівлі, між співробітниками ПАТ «Елекон» та співробітниками позивача не існує будь-яких обмежень у обміні досвідом, щодо ведення документообігу, надання зразків документів, тощо.

Причиною спору зі справи є питання щодо наявності підстав для визнання недійсним вищезгаданого рішення відділення АМК та стягнення суми штрафу.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про захист економічної конкуренції економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між субєктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими субєктами господарювання, внаслідок чого споживачі, субєкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий субєкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення субєктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття обєднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) субєктів господарювання.

Згідно із п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

З урахуванням приписів ч.3 ст.6 названого Закону України для кваліфікації дій (бездіяльності) субєктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції) не вимагається обовязкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод). Це порушення встановлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який: свідчить про погодженість конкурентної поведінки субєктів господарювання; спростовує наявність обєктивних причин для вчинення зазначених дій.

Таку ж правову позицію викладено й у пункті 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Водночас згідно з ч.2 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:

- розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надавати висновки, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації, висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольним комітетом України.

За приписами ч.1 ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, поданих доказів у їх сукупності, антиконкурентними узгодженими діями, які спотворюють результати торгів, Антимонопольний комітет називає нехарактерну для таких випадків подібність у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті пропозицій торгів.

Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач послався на те, що наявність спільних особливостей в оформленні пропозицій конкурсних торгів, подання учасниками торгів довідок одного і того ж самого банка з однаковою датою та послідовними номерами їх отримання, отримання довідки в один і той самий день ПАТ «Елміз»та ПАТ «Елекон» з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, однакове оформлення, довідки у ПАТ «Елміз» та ПАТ «Елекон» про те, що учасника не було притягнуто до відповідальності протягом останніх трьох років за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, хоча відповідно до документації конкурсних торгів не передбачалось єдиного шаблону оформлення зазначених відомостей, завірення сторонам справжність фотокопій документів одним і тим самим нотаріусом ОСОБА_4, вказувало у своїй сукупності на те, що згадані суб'єкти підприємницької діяльності у процесі підготовки та участі у торгах діяли не самостійно, а узгоджували між собою свої дії, тобто не змагалися між собою, що є обов'язковою умовою конкуренції.

Щодо посилань скаржника на те, що схожість дій учасників торгів має бути результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій субєктів господарювання, суд апеляційної інстанції зазначає, що в ході аналізу тендерних пропозицій учасників торгів- сторін у справі та вчинення ними інших дій відділенням АМК були виявлені обставини, які в сукупності вказують на узгодженість поведінки зазначених субєктів під час підготовки та участі у торгах. Оскільки, у даному випадку не мало місце формально однакове заповнення тендерної документації, а виявлена узгодженість конкурсантами відповідної поведінки для участі у торгах, яка встановлена відповідачем в ході розгляду адміністративною колегією справи № 2-01-41/2015 № 90р/к та, не спростована позивачем належними та допустимими доказами під час розгляду даної господарської справи у суді.

Внаслідок таких дій названих осіб конкурентне середовище між ними було відсутнє (усунуто), тобто не створено конкурентне середовище у сфері державних закупівель та не дотримано принципу добросовісної конкуренції серед учасників.

Відповідно до вищенаведеного, судова колегія вважає, що відповідач правомірно дійшов висновку, що у процесі підготовки та участі у торгах, учасники діяли не самостійно, а узгоджували свої дії, не змагалися між собою, чим було спотворено результати торгів, встановлені за справою обставини давали відповідачу можливість дійти висновку про таку узгодженість дій згаданих осіб під час підготовки та участі у торгах, яка за своєю суттю мала фактичну відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки, яка призвела до заміни конкуренції на координацію їх поведінки з метою створення видимості конкуренції у межах торгів, а, отже, давали можливість дійти висновку про наявність у діях товариства складу правопорушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

З огляду на викладене, а також з огляду на те, що наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків, викладених у спірному рішенні відповідача, судова колегія не бере їх до уваги і вважає, що оскаржуване рішення відповідача відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для визнання його недійсним не вбачає.

Докази, подані скаржником в суд апеляційної інстанції, в саме листи, які підтверджують надання ПАТ «Елекон» фінансової підтримки банком ПАТ «ОСОБА_5 Капітал» не спростовує виявлених відповідачем обставин, які в сукупності вказують на узгодженість поведінки зазначених субєктів під час підготовки та участі у торгах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновків про те, що рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015р. №90 р/к у справі №2-01-41/2015 є законним і обґрунтованим, прийнятим з повним дослідженням та належною правовою оцінкою усіх обставин справи, а відтак, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р. Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №2-01-41/2015 слід відмовити у зв"язку із безпідставністю.

Окрім цього, щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ Елекон належить зазначити таке.

Згідно із ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ Елекон 05.01.2016р. отримав рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р. у справі №2-01-41/2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №360 із супровідним повідомленням №13/04-2383 від 25.12.2015р.

Відповідно до ст.60 Закону України Про захист економічної конкуренції, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

В п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" розяснено, що у застосуванні припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати що за цими приписами, передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Як зазначено вище, оскаржуване рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р. у справі №2-01-41/2015 було отримано представником позивача ПАТ Елекон 05.01.2016р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №360. Проте, позивач ПАТ Елекон скерував до суду позов про скасування спірного рішення лише 21.04.2016р., що підтверджується датою позовної заяви та відтиском поштового штемпеля Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта на поштовому конверті, тобто з пропуском встановленого двомісячного строку на оскарження. Відтак, двомісячний строк на оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, з дня одержання позивачем рішення сплив .

Отже, позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р. та враховуючи те, що пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присічними, то з огляду на дані обставини у задоволенні заявлених позовних вимог ПАТ Елекон слід відмовити.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ Елміз є необґрунтованими, спростованими, не підтвердженими належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

В задоволенні позовних вимог ПАТ Елекон як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору належить відмовити у звязку із спливом присічного строку на оскарження рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №90 від 24.12.2015р. у справі №2-01-41/2015.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника та третьої особи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не спростовують встановлені Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України обставини справи, які призвели до порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2016 року у справі № 914/641/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити у Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.