ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" вересня 2016 р.Справа № 924/683/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., розглянувши матеріали справи

За позовом Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод", м. Красилів

до ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2, м. Красилів

про стягнення 77 501,00 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю №2000 від 12.12.2015р.

Від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні в порядку ст.82 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 71 501,00грн. за неналежне виконання відповідачем умов агентського договору №28-70 від 28.01.2015р.

Представник позивача в попередньому судовому засіданні в порядку ст.22 ГПК України надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 77 501,00грн. заборгованості.

Дана заява в частині збільшення позовних вимог не суперечить чинному законодавству та прийнята, згідно ухвали суду від 06.09.2016р.

Присутній в судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову обгрунтовуючи наявними в матеріалах справи доказами, при цьому надавши суду додаткові пояснення по справі.

Представник відповідача не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується поверненою на адресу суду судовою повісткою врученою 28.07.2016р. в судові засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 25.07.2016р. та 06.09.2016р. не виконав.

Також, під час розгляду даної справи судом встановлено, що згідно із спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис 02.08.2016р. про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 за №2003582.

Неявка в судове засідання господарського суду відповідача (його представника) не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача, враховуючи, що судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про слухання справи в суді, суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне:

28 січня 2015року між позивачем ОСОБА_4 підприємством "Красилівський агрегатний завод", м. Красилів та відповідачем ОСОБА_1 особою - підприємцем ОСОБА_2, м. Красилів був укладений Агентський договір № 28-07 від 28.01.2015р.

За умовами даного договору (п.1.1) принципал (позивач) надає агентові (відповідач) товари народного споживання власного виробництва що є власністю позивача для реалізації на території Чернівецької, Херсонської, Тернопільської, Запорізької областей.

Відповідно п.1.4. агентського договору термін розрахунку за продукцію, отриману агентом (відповідачем) - ОСОБА_2 у принципала (позивача), не повинен перевищувати трьох банківських днів. Днем отримання продукції вважається дата виписки накладної на отримання продукції.

Відповідно до видаткової накладної №749 від 26 червня 2015 року відповідач ОСОБА_2 отримав продукції на суму 91651 грн. 25 коп., розрахунок за яку провів частково, що підтверджується прибутковим касовим ордером №662 від 03 липня 2015 року на суму 52336 грн.25коп.

Відповідно до видаткової накладної №1185 від 31 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_2 отримав продукцію на суму 32186 грн. 00 коп. та розрахунку не провів.

Згідно, видаткової накладної №523 від 27 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_2 отримав продукції на суму 32410 грн. 00 коп., розрахунок за яку провів частково, що підтверджується прибутковим касовим ордером №463 від 05.05.2015 року на суму 26 410 грн. 00 коп.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить в сумі 77 501,00грн. за неналежне виконання відповідачем умов Агентського договору № 28-07 від 28.01.2015р.

Відповідачем доказів погашення заборгованості в сумі 77 501,00 грн. не подано.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності судом враховується наступне:

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що згідно із спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 02.08.2016р. внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 за №2003582.

Відповідно до ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно ч. 3, ст. 46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Пунктом 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак, у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Аналогічна правова позиція, щодо застосування п.4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції викладена в постановах Вищого господарського суду України № 915/699/13 від 29.10.2014 р., № 4/33-10 від 05.07.2015 р. та № 922/4374/13 від 26.02.2014 р.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства на думку суду відсутні підстави для припинення провадження по даній справі, оскільки ухвала про порушення провадження та призначення справи до розгляду винесена 25.07.2016року, а запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 02.08.2016року, тобто після порушення провадження по справі.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до п.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав зобовязань по договору щодо оплати товару.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 77 501,00грн. заборгованості відповідають нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджено належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення 77 501,00грн. заборгованості за неналежне виконання відповідачем умов Агентського договору № 28-07 від 28.01.2015р., обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (Хмельницька область, м.Красилів, вул.Центральна, 43, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод", ( Хмельницька область, м.Красилів, вул.Щаслива, 1, код: 14307831), 77 501,00 грн. (сімдесят сім тисяч, п"ятсот одну гривню, 00коп.) - основного боргу та 1 378,00грн. (одну тисячу, триста сімдесят вісім гривень, 00коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Суддя О.Д. Вибодовський

Повний текст рішення складений та підписаний 19.09.2016р.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи,

2 - відповідачу, 31000, АДРЕСА_1;