ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.09.16р. Справа № 904/9182/15

Розглядається скаргаТовариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп", м. Кривий Ріг

на дії державної виконавчої служби

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп", м. Кривий Ріг

про стягнення 111 102,75 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Бойчук Ю.С

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № б/н від 20.01.16р.

від ВДВС: ОСОБА_2, представник за довіреністю № б/н від 12.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" (далі-відповідач) про стягнення неустойки за порушення строків виконання робіт за договорами № 2718, № 2727 від 14.08.14р. у загальному розмірі 111 102,75 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.15р. позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - 57 234,75 грн., неустойки за порушення строків виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт, 858,52 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 22.02.16р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" задоволено частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015р. у справі № 904/9182/15 змінено, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - 28 056,25 грн. неустойки за порушення строків виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт, 416,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" 918,07 грн. судового збору за розгляд справи апеляційною інстанцією."

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.16р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.02.16р. у справі № 904/9182/15 - без змін.

02.07.16р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" звернулось до господарського суду із скаргою, в якій просить суд скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 15.06.16р. про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 51294529 від 03.06.16р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.16р. (суддя Дубінін І.Ю.) прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 09.08.16р.

09.08.16р. у зв'язку з перебуванням судді Дубініна І.Ю. на лікарняному, протоколом проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, після чого справу № 904/9182/15 передано судді Петренко Н.Е. для розгляду вищевказаної скарги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.16р. (суддею Петренко Н.Е.) прийнято справу № 904/9182/15 до свого провадження для розгляду скарги ТОВ "Рондо Груп" на дії державної виконавчої служби; призначено скаргу до розгляду в засіданні 13.09.16р.

08.09.16р. до суду від відповідача (скаржника) надійшла заява про заміну вимог скарги на постанову державного виконавця від 15.06.16р. про арешт коштів боржника. Заява обґрунтована наступним.

29.02.16р. господарським судом Дніпропетровської області виданий наказ № 904/9182/15 про примусове виконання рішення, на підставі якого 03.06.16р. Дзержинським ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровський області відкрито виконавче провадження № 51294529.

Копію зазначеної постанови відповідач (боржник) отримав лише 16.06.16р., що на думку останнього свідчить про упереджене ставлення до підприємства - боржника та вчинення дій, які виключають можливість вчасно вжити заходів або щодо погашення боргу у строк встановлений для добровільного виконання, або щодо звернення до суду щодо розстрочки виконання рішення. В першому випадку, несвоєчасне одержання постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою сплату виконавчого збору, що є додатковими збитками боржника, які виникли не з його вини. В другому випадку, звернення із заявою про розстрочку виконання рішення обґрунтовується плануванням кошторису, робіт та послуг, які надаються підприємством, запланованими поточними обов'язковими витратами (виплата заробітної плати та сплата податків).

Відповідач (боржник) зауважує, що несвоєчасне отримання виконавчих документів позбавляє можливості спланувати ведення господарської діяльності, зберегти ділову репутацію на ринку та змушує нести додаткові витрати.

Не одержавши підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, 15.06.16р. державним виконавцем Дзержинського ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровський області ОСОБА_2 винесено постанову про арешт коштів боржника (відповідача) по виконавчому провадженню № 51294529 від 03.06.16р.

Посилаючись на ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідач вказує проте, що станом на день звернення із даною скаргою копії постанови державного виконавця про арешт коштів від 15.06.16р. на адресу боржника (відповідача) не надходило. Про винесення зазначеної постанови боржнику (відповідачу) стало відомо від банківської установи 29.06.16р.

Більш того, постанова про арешт коштів від 15.06.16р. прийнята державним виконавцем до отримання боржником (відповідачем) постанови про відкриття виконавчого провадження № 51294529 від 03.06.16р. - 16.06.16р., з моменту якого має розпочатись строк для добровільного виконання рішення суду на підставі ст.ст. 12, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач (боржник) звертає увагу суду, що 16.06.16р. на адресу державного виконавця Дзержинського ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровський області ОСОБА_2 направлялася заява про подовження строку добровільного виконання рішення, за результатами розгляду якої державним виконавцем прийнято постанову від 24.06.16р. про відкладення провадження виконавчих дій до 03.07.16р.

Як вважає відповідач (боржник), вищезазначені обставини свідчать про умисне порушення державним виконавцем законодавчо встановлених строків направлення рішень, прийнятих у даному виконавчому провадженні, що впливає на права та інтереси боржника (відповідача) по справі.

Таким чином, існують підстави стверджувати про порушення державним виконавцем Дзержинського ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровський області ОСОБА_2 норм Закону України «Про виконавче провадження».

17.08.16р. від Дзержинського ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ВДВС) надійшли заперечення на подану скаргу, відповідно до яких останній просить суд в задоволенні скарги відмовити, оскільки:

По-перше, згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач вправі просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

По-друге, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. З аналізу вказаної норми закону вбачається, що визначення державним виконавцем строку самостійного виконання рішення суду відбувається в межах семи днів, які пов'язують не з датою отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а з датою винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

По-третє, враховуючи положення ст.ст. 25, 31 Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця не покладено обов'язку перевірки факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

По-четверте, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

По-п'яте, немає потреби скасовувати постанову державного виконавця про арешт коштів боржника винесену 15.06.16р. у зв'язку з тим, що арешт з рахунків боржника знятий постановою про зняття арешту з коштів боржника винесеною 05.07.16р.

Крім того, ВДВС вказує про те, що подана скарга не може бути задоволена, оскільки:

- згідно з ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби;

- згідно зі ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження» здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право:

1) директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби;

2) заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

13.09.16р. у судовому засіданні оголошено перерву до 15.09.16р.

15.09.16р. повноважний представник відповідача у судовому засіданні подану скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні у повному обсязі. Крім того, повноважний представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копію платіжного доручення № 1064 від 04.07.16р., як доказ виконання рішення суду.

В свою чергу, повноважний представник ВДВС вважає подану скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, повноважний представник ВДВС заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копію виписки по депозитному рахунку Дзержинського ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровський області.

Дослідивши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволені поданої скарги, виходячи з наступного.

Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.14р. № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України "Про виконавчу службу", зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Як зазначено у ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено про те, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як зазначено у ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Положеннями ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, матеріали справи та матеріали виконавчого провадження (оригінали якого були оглянуті судом), господарський суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки:

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено на адресу відповідача (боржника) 07.06.16р., яку останній отримав 16.06.16р. (даний факт підтверджує сам відповідач (боржник)), внаслідок чого державним виконавцем було винесено постанову від 24.06.16р. про відкладення провадження виконавчих дій. Вказаною постановою від 24.06.16р. було надано відповідачу (боржнику) строк для добровільного виконання до 03.07.16р.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідач (боржник) не виконав рішення суду у встановлений строк для добровільного виконання.

Рішення суду було виконано лише 04.07.16р., що підтверджує платіжне доручення № 1064 від 04.07.16р. та виписка по депозитному рахунку Дзержинського ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровський області, у зв'язку з чим 05.07.16р. державним виконавцем було постановою знято арешт з коштів боржника та 07.07.16р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Господарський суд звертає увагу на той факт, що відповідач (боржник) копію постанови про стягнення виконавчого збору не оскаржував.

Крім того, копію постанови про арешт коштів боржника від 15.06.16р. було направлено на адресу відповідача (боржника) 16.06.16р., що підтверджує супровідний лист. Суд звертає увагу на той факт, що спірну постанову державний виконавець не повинен направляти на адресу відповідача (боржника) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тому доказів отримання вказаної постанови в матеріалах виконавчого провадження немає - це не є порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державний виконавець вчиняв необхідні дії відповідно до закону, у межах повноважень і права відповідача (боржника) не було порушено. Таким чином, доводи викладені у скарзі є необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні поданої скарги.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 86, 115, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо Груп" на дії Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відмовити.

Суддя ОСОБА_3