ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа № 911/2265/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київмолторг, Київська обл., м. Біла Церква

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 121124,38 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 07.09.2016 р.);

від відповідача: не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Київмолторг (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 121124,38 грн., з яких 60000,00 грн. заборгованості за договором № КМ-23 від 09.10.2015 р., 60000,00 грн. штрафу, 1030,68 грн. пені та 93,70 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № КМ-23 від 09.10.2015 р., в частині оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 60000,00 грн. У звязку з наявністю зазначеної заборгованості позивачем на підставі п. 5.1. договору нараховано 60000,00 грн. штрафу та 1030,68 грн. пені, та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 93,70 грн. 3% річних.

27.07.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги № 49/Г від 08.07.2016 р., копію акта виконаних робіт від 12.07.2016 р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, розрахунок витрат на правову допомогу, платіжне доручення № 2491 від 27.07.2016 р.; провести розгляд справи за відсутності представника та стягнути з відповідача судові витрати у сумі 4316,89 грн., з яких 2500,00 грн. витрати на правову допомогу, 1816,89 грн. судовий збір.

08.09.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення щодо нарахування штрафу, пені та витрат на правову допомогу.

Представник позивача у судове засідання 02.08.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, а у судових засіданнях 16.08.2016 р. та 08.09.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 02.08.2016 р. не зявився, проте 28.07.2016 р. через електронну пошту суду від відповідача надійшло електронне повідомлення № 10 від 27.07.2016 р., в якому відповідач просив суд перенести розгляд справи на інший період в зв'язку з відрядженням відповідача. У судові засідання 16.08.2016 р. та 08.09.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 950. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Київмолторг (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір № КМ-23 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобовязання передавати у власність покупцеві, а покупець відповідно приймати та оплачувати товар в кількості і асортименті, які обумовлені в даному договорі та замовленнях покупця (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору товаром, що постачатиметься в рамках цього договору, є сироватка молочна суха та інші продукти переробки молока, які використовуються у якості сировини.

Згідно з п. 2.1. договору конкретні партії товару формуються на підставі заявок покупця, які можуть надходити як в усній, так і в письмовій формі та/або через представника постачальника. Поставка кожної конкретної партії товару здійснюється у строк 7 (семи) робочих днів з моменту повідомлення постачальником покупця про готовність здійснити відвантаження товару після опрацювання отриманої від покупця заявки.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що поставки товару за цим договором здійснюються на умовах EXW (Міжнародні правила по тлумаченню термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року) (франко-склад) зі складу постачальника за адресою: м. Біла Церква, Фастівська, 70.

Датою поставки товару вважається дата передачі товару, що вказується в товарній накладній, яка підписується представниками сторін під час фактичної передачі товару (п. 2.4. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору ціна товару та його кількість визначаються в рахунку постачальника на оплату (який формується постачальником після опрацювання заявки покупця), а також зазначається в накладній, по якій здійснюється відпуск кожної конкретної партії товару.

Згідно з п. 3.6. договору покупець повинен сплатити сто відсотків вартості поставленої партії товару на протязі 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Даний договір вступає в силу з дня його підписання повноважними представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2015 року ( п. 8.1. договору).

Відповідно до п. 8.3. договору у випадку, якщо після закінчення строку, вказаного у п. 8.1. цього договору сторони будуть продовжувати співпрацю за цим договором, то вважатиметься, що цей договір продовжує свою дію на таких саме умовах до 31 грудня 2016 року, а в подальшому на кожний наступний рік.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (сироватка молочна підсирна суха демінералізована 40 %) на суму 60000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № КМ-0000087 від 09.06.2016 р.

Проте, відповідач зобовязання за договором в частині оплати вартості товару не виконав, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 60000,00 грн.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар за видатковою накладною № КМ-0000087 від 09.06.2016 р. на суму 60000,00 грн. не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 60000,00 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 60000,00 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 5.1. договору.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.1. договору за несвоєчасну оплату партій товару за даним договором покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 100% (сто) відсотків від простроченої суми, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє в момент відповідного прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочки оплати.

Наданий позивачем розрахунок штрафу є арифметично вірним, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 60000,00 грн. штрафу підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 1030,68 грн. пені, яка нарахована позивачем на підставі п. 5.1. договору за період з 24.06.2016 р. по 12.07.2016 р.

Проте, наданий позивачем розрахунок пені є арифметично невірний.

Відповідно до здійсненого судом вірного розрахунку пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 60000,00 грн. за період з 24.06.2016 р. по 12.07.2016 р., сума пені становить 1027,87 грн.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 1030,68 грн. пені підлягає частковому задоволенню у сумі 1027,87 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 93,70 грн. 3% річних, нарахованих за період з 24.06.2016 р. по 12.07.2016 р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним вимога позивача про стягнення з відповідача 93,70 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 60000,00 грн. за період з 24.06.2016 р. по 12.07.2016 р., підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить суд стягнути з відповідача адвокатські витрати у сумі 2500,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 49/Г від 08.07.2016 р.

На підтвердження факту отримання послуг адвоката позивачем надано суду, зокрема, договір про надання правової допомоги № 49/Г від 08.07.2016 р., акт виконання робіт б/н від 12.07.2016 р., свідоцтво про право на зняття адвокатською діяльністю № 2998/10 від 24.11.2005 р. та платіжне доручення № 2491 від 27.07.2016 р. на суму 2500,00 грн.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, повязані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських обєднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною пятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським обєднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не повязаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У звязку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи (п. 6.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р.).

08.07.2016 р. між адвокатським обєднанням «Компаньйон та партнери» (обєднання) та товариством з обмеженою відповідальністю Київмолторг (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 49/Г, відповідно до умов якого обєднання приймає на себе зобовязання здійснити вивчення, аналіз документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини клієнта з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, які виникли на підставі договору поставки № КМ-23 від 09.10.2015 р., за наслідками такого аналізу скласти позовну заяву про стягнення заборгованості, відкопіювати документи в якості додатків до позовної заяви (п. 1 даного договору).

Відповідно до п. 9 договору про надання правової допомоги № 49/Г від 08.07.2016 р. за прийняття вищевказаних зобовязань клієнт сплачує обєднанню фіксований гонорар на умовах попередньої оплати в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі пяток грн. 00 коп.).

12.07.2016 р. між сторонами підписано акт виконаних робіт, відповідно до якого обєднання передало, а замовник прийняв виконані роботи: вивчення, аналіз документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини клієнта з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, які виникли на підставі договору поставки № КМ-23 від 09.10.2015 р., складену за наслідками такого аналізу позовну заяву про стягнення заборгованості, відкопійовані документи в якості додатків до позовної заяви. Загальна вартість наданої правової допомоги склала 2500,00 грн., без ПДВ.

Позивач сплатив адвокатському обєднанню «Компаньйон та партнери» 2500,00 грн. за договором № 49/Г від 08.07.2016 р., що підтверджується платіжним дорученням № 2491 від 27.07.2016 р.

Враховуючи те, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження отримання послуг адвоката, то суд дійшов висновку, що вказані витрати позивача відносяться до судових витрат в розумінні ст. 44 ГПК України, проте, оскільки адвокатське обєднання не представляло інтереси позивача у суді, а відповідно до договору № 49/Г 08.07.2016 р. та акта виконаних робіт від 12.07.2016 р. правова допомога була надана лише щодо складання позовної заяви та розрахунку, то суд, враховуючи нескладність спору, дійшов висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 2000,00 грн.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Київмолторг (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 20, кім. 304, код 32638193) 60000,00 грн. (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) заборгованості, 60000 грн. (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) штрафу, 1027,87 грн. (одну тисячу двадцять сім грн. 87 коп.) пені, 93,70 грн. (девяносто три грн. 70 коп.) 3% річних, 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.) витрат з оплати послуг адвоката та 1816,82 грн. (одну тисячу вісімсот шістнадцять грн. 82 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 18.09.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева