ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 909/158/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Петрик К.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) Рибгосп Бурштинський (вх. № ЛАГС 01-05/2850/16 від 13.06.16р.)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2016 року (суддя Грица Ю.І.)

у справі № 909/158/16

за позовом Приватного підприємства (далі ПП) Багатогалузева науково-виробнича і комерційна фірма ІКОБ, м.Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) Рибгосп Бурштинський, м.Бурштин, Івано-Франківська область

про стягнення 89 679,37 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача:не зявилися (належно повідомлений);

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (довіреність в матеріалах справи),

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось.

Клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено судом, однак в судове засідання 06.09.2016 р. свого представника він не направив, у звязку із чим хід судового засідання відображено у протоколі.

Причини зміни складу суду відображено в протоколі автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.07.16 р.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 12.07.16 р.

В письмовому поясненні, отриманому судом 23.08.16 р. позивач просить суд апеляційної інстанції розглядати спір без участі його представника.

Новим складом суду розпочато розгляд справи по суті та завершено прийняттям постанови.

Представником відповідача долучено до матеріалів справи передавальний акт від 31.03.16 р. та розшифровку до акту приймання-передачі від 30.06.15 р. Усно ним пояснено суду, що дата на розшифровці помилкова, фактично повинно бути зазначено « 30.06.16р.».

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2016 р. у даній справі (суддя Грица Ю.І.) задоволено частково позов. Стягнено з ТзОВ «Рибгосп «Бурштинський», що є правонаступником Державного підприємства Рибне господарство «Галицький» на користь ПП «Багатогалузева науково-виробнича і комерційна фірма ІКОБ» кошти в сумі 88650,37 грн, з яких: 45825,90 грн - основний борг, 35477,26 грн інфляційні втрати, 3343,41 грн пеня, 4003,80 грн 3% річних та судовий збір 1378 грн, судових витрат 1378 грн. В решті позову відмовлено.

Судом зроблено на підставі наказу № 49 Фонду державного майна України по Івано-Франківській області від 03.02.14р .та договору оренди № 09/14 цілісного майнового комплексу ДП Рибне Господарство «Галицький» від 25.02.14р. висновок про правонаступництво відповідача в правовідносинах, що випливають з укладеного договору купівлі-продажу товарів від 14.11.12р. № 1411/1, та рішення про часткове задоволення вимог мотивоване ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 610, 629, 655 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ч. 1 ст.175, ч.ч. 1, 7 ст. 193, ст. 230, ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові з тих підстав, що на момент звернення позивача до суду з позовом ДП Рибне Господарство «Галицький» значилось в ЄДРПОУ, відомостей щодо його правонаступників не відображено, процедура його ліквідації не завершена, передавального акту не підписано, відтак повинно самостійно відповідати за своїми зобовязаннями.

Позивач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, вважаючи оскаржуване рішення законним, а апеляційну скаргу безпідставною, стверджуючи про наявність в матеріалах справи доказів правонаступництва ДП Рибне господарство «Галицький» з огляду на передачу відповідачу в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства та приписи ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та письмовими запереченнями на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши зібрані докази по справі, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення. При цьому апеляційний суд встановив наступні обставини та керувався такими мотивами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону (ст. 59 ГК України).

Згідно абз. 3 п.1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. № 2269-XII орендар стає правонаступником прав та обов'язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов'язків підприємства, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу. У разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.4 ст. 91 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, з огляду на наявні в справі докази: наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області від 03.02.14р. № 49 «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу ДП Рибне господарство «Галицький», договір оренди цілісного майнового комплексу від 25.02.14р. № 09/14 ДП Рибне господарство «Галицький», зокрема, п.1.4 відповідно до якого Орендар ТОВ «Рибгосп Бурштинський» виступає правонаступником усіх прав та обовязків ДП Рибне господарство «Галицький», передавальний акт з розшифровкою до нього від 30.06.16 р., спеціальний витяг з ЄДРПОУ станом на 05.09.16р., в якому міститься інформація про припинення ДП Рибне господарство «Галицький» та правонаступника ТОВ «Рибгосп Бурштинський», останнє правомірно виступає відповідачем по зобовязаннях правопопередника.

В матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу товарів від 14.11.12р. № 1411/1, укладений між позивачем та правопопередником відповідача про купівлю сіткополотна згідно накладної. Датою поставки є дата фактичної передачі товару продавцем покупцю, що підтверджується видатковою накладною. Перехід до покупця права власності на товар та ризиків випадкового знищення чи пошкодження товару відбувається в момент передачі товару покупцю (п.1.1, 1.2, 3.4 договору) .Факт отримання товару відповідачем не оспорюється та підтверджується довіреністю № 61 від 21.01.13р. на отримання матеріальних цінностей, накладною № 21/01 від 21.01.13р на суму 93825,90 грн., частковою оплатою вартості купленого товару 14.08. та 11.09.13р. на суму 48 000 грн.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Таким чином, за своєю правовою природою укладений між сторонами спору договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч.1 ст.174 ГК України).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторони визначили, що оплата товару здійснюється покупцем не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару (п.5.1 договору). Днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на рахунок продавця (п.5.3 договору).

Також умовами договору передбачено, що у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України (п.6.1 договору). Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п.6.1.1 договору).

Беручи до уваги встановлені вище обставини справи та норми матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає законним рішення суду першої інстанції в частині присудження до стягнення з відповідача суми основного боргу 45825,90 грн.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Оскільки умовами договору сторони не передбачили стягнення пені, то судове рішення в частині стягнення з відповідача 3343,41 грн. пені є незаконним та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в цій частині задоволенню, Що ж стосується позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних, то долучений судом апеляційної інстанції до справи перерахунок заявлених сум позивачем за вказаний ним період та розмір стягнених місцевим господарським судом коштів дають підстави зробити висновок про залишення в цій частині судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105 ГПК України, ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити частково. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2016 р. у даній справі скасувати частково, в частині стягнення 3343,41 грн пені і в цій частині прийняти нове рішення про відмову в позові. В решті рішення залишити без змін.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рибгосп Бурштинський (77111, Івано-Франківська область, Галицький район, м. Бурштин, вул. Міцкевича, 51; ) на користь Приватного підприємства Багатогалузева науково-виробнича і комерційна фірма ІКОБ (61020, м. Харків, вул. Цементна, 6-а, ) 1326,03 грн. судового збору за розгляд справи місцевим господарським судом. Стягнути з Приватного підприємства Багатогалузева науково-виробнича і комерційна фірма ІКОБ (61020, м. Харків, вул. Цементна, 6-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рибгосп Бурштинський (77111, Івано-Франківська область, Галицький район, м. Бурштин, вул. Міцкевича, 51; ) 57,17 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку.

3. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 12.09.2016р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.