ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2016 р.Справа № 916/4410/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м.Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м. Іллічівськ Одеської області ОСОБА_1 за довіреністю від 16.12.2015 року №1300;

від Товариства з обмеженою відповідальністю ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК, м. Іллічівськ Одеської області ОСОБА_2 за довіреністю від 24.12.2015 року № 70-15, ОСОБА_3 за довіреністю від 24.12.2015 року № 73-15

від Tegucigalpa Shipping & Trading Company, м.Беліз, Беліз ОСОБА_3 за довіреністю від 10.11.2015 року;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м. Іллічівськ Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року

по справі № 916/4410/15

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м. Іллічівськ Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК, м. Іллічівськ Одеської області та до Tegucigalpa Shipping & Trading Company, м.Беліз, Беліз

про стягнення 111 838,3 доларів США

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України, м.Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК, м. Іллічівськ Одеської області та до Tegucigalpa Shipping & Trading Company, м.Беліз, Беліз, в якій просило суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 111838,3 дол. США заборгованості, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року у справі № 916/4410/15 (суддя Никифорчук М.І.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Державне підприємство Адміністрація морських портів України, м.Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року у справі № 916/4410/15 скасувати і постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

Через канцелярію суду від відповідачів по справі надійшли відзиви на апеляційну скаргу, які судовою колегією долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, викладених письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/4410/15 та наданих представниками сторін пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року у справі №916/4410/15 відповідає вимогам чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством Адміністрація морських портів України, м.Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області (Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК, м.Іллічівськ Одеської області (ОСОБА_4) було укладено договір про агентування суден від 31.12.2013 року №460-Па-ІЛФ-13, відповідно до умов якого Адміністрація Іллічівського морського порту надає через ОСОБА_4 послуги судновласникам з обслуговування суден, відповідно до Зводу звичаїв, що діють в Іллічівському морському порту, а ОСОБА_4 своєчасно забезпечує перерахування авансових сум від судновласників на оплату портових зборів та інших витрат, що повязані з агентуємими суднами.

Пунктом 3.1 договору визначено, що порядок справлення, розміри ставок портових зборів, тарифів на спеціалізовані послуги підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плати, тарифи. У разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плати, тарифи сторони під час розрахунків застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності такими змінами і доповненнями.

Положеннями пункту 3.2 договору встановлено, що Адміністрація надає Агентові попередній дисбурсменстський рахунок для оплати портових зборів та інших послуг, які надані судну. Підставою для формування попереднього рахунку є письмова заявка ОСОБА_4, яка оформлюється відповідно до зразку, наданого в договорі. Попередній рахунок оформлюється Адміністрацією в день, коли була подана заявка ОСОБА_4. Агент забезпечує повну оплату попереднього рахунку не пізніше одного робочого дня до відходу судна в рейс. В разі неоплати попереднього дисбурсменстського рахунку, Адміністрація має право затримати судно в порту, при цьому відповідальність за претензії, які в такому випадку можуть виникнути у судновласника покладаються на ОСОБА_4.

В період з 01.10.2014 року по 07.10.2015 року судно «REGAL» (прапор Беліз, власник Tegucigalpa Shipping & Trading Company, м.Беліз, Беліз), під агентуванням Товариства з обмеженою відповідальністю ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК, м. Іллічівськ Одеської області перебувало в акваторії Іллічівського морського порту. Матеріалами справи підтверджено, що судно знаходилось в каботажному плаванні і виконувало каботажні перевезення.

З метою оплати портових зборів, ОСОБА_4 було вручено рахунки на загальну суму 21864,39 дол. США, які були оплачені відповідачем в повному обсязі.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що у вказаних рахунках були ним помилково розраховані ставки корабельного збору як для суден у каботажному плаванні, що суперечить Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462, яким затверджений Порядок справляння та розміри ставок портових зборів.

Відповідно до статті 26 Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини ХІ Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року №728-ХІV від 03.06.1999 року, іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатись тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Національним законодавством, а саме положеннями статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватися чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Частинами 1, 2 та 3 статті 22 Закону України "Про морські порти України" передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики.

Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 Кодексу торгівельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Частиною 1 статті 117 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462, пунктами 1.2, 1.3 якого передбачено, що згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України "Про морські порти України" портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача; канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України "Про морські порти України". Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Кодекс торгівельного мореплавства України визначає, зокрема, такі види морських перевезень - каботажне та міжнародне, відповідно і ставки портових зборів, визначені у додатках 2-6 до вказаного Порядку, є різними для суден у закордонному плаванні та суден у каботажному плаванні.

Статтею 132 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що перевезення між портами України й іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

При цьому, статтею 133 Кодексу торгівельного мореплавства України визначено, що за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частиною 1 статті 97 Митного кодексу України встановлено, що під каботажем розуміється перевезення українських та іноземних товарів шляхом завантаження їх на морське (річкове) судно в одному пункті на митній території України і транспортування в інший пункт території України, де здійснюватиметься їх вивантаження.

Визначення "судно закордонного плавання" міститься у пункті 54 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, згідно з яким судно закордонного плавання українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

Відповідно до статті 9 Митного кодексу України, митною територією є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Отже, судна, завантажені чи розвантажені в нейтральних водах Чорного моря, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних маніфестів та коносаментів, є суднами закордонного плавання, що здійснюють міжнародні перевезення, про що свідчать митні декларації.

Таким чином, у розумінні Кодексу торгівельного мореплавства України міжнародним морським перевезенням вантажу є перевезення вантажу між портами України й іноземними портами, а каботажним морським перевезенням вантажу є перевезення вантажу між портами України.

З копій коносаментів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що судно «REGAL» (прапор Беліз, власник Tegucigalpa Shipping & Trading Company, м.Беліз, Беліз) перевозило вантажі між Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» та Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт», тобто між двома українськими портами.

Відповідно до пункту 2.2. Наказу № 316, судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати корабельного збору у таких випадках:

- здійснення процедур, пов'язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій (крім суден, що заходять у морські порти для надання послуг за договором морського перевезення пасажирів або договором морського круїзу);

- постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних (пасажирських) операцій у зв'язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Від сплати корабельного збору звільняються судна груп Д та Е.

Ставки корабельного збору для суден у закордонному плаванні застосовуються незалежно від того, під яким прапором вони плавають.

Ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України (пункти 2.3., 2.4. Наказу № 316).

Пунктом 1.4 Наказу №316 визначено, що сплата портових зборів здійснюється до виходу судна з морського порту, що, в свою чергу, виключає можливість донарахування портових зборів після виходу судна з порту.

Виходячи з викладеного, позивачем вірно було нараховано сплату портових зборів на загальну суму 21864,39 дол. США і подальше донарахування корабельного збору є неправомірним.

Крім того, судова колегія зазначає, що позивач помилково звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості з посиланням на норми статей 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, оскільки в даному випадку між сторонами не виникло спору з договірних правовідносин, так як виставлені позивачем рахунки були сплачені відповідачем у повному обсязі у відповідності до умов договору про агентування суден від 31.12.2013 року №460-Па-ІЛФ-13 та норм діючого законодавства України і донарахування будь-яких додаткових платежів, повязаних з помилкою позивача умовами укладеного договору не було передбачено сторонами. В такому випадку у позивача виникає право звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення спричинених йому збитків, оскільки ця сума грошових коштів не є за своєю правовою природою сумою основного боргу за умовами договору, який визначено позивачем в якості підстави позову. Матеріали справи не містять доказів надання позивачем до суду на виконання норм статті 22 Господарського процесуального кодексу України зміни предмету позову до початку розгляду справи по суті.

До того ж, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами по справі наявність підстав для покладення солідарної відповідальності на відповідачів за даними обставинами по справі.

Отже, рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог є правильним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи. Тому судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року у справі №916/4410/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Київ в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м. Іллічівськ Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року у справі № 916/4410/15 залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 року у справі №916/4410/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам судового процесу по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6
ОСОБА_4