РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016Справа №910/14849/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012»

про стягнення 34 764,40 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 - по дов. № 1010 від 23.08.2016

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» 34 764,40 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору купівлі-продажу № 38 від 10.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14849/16 та призначено її до розгляду на 29.08.2016.

Відповідачем 26.08.2016 до відділу діловодства суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити повноважного представника, який перебуває у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/14849/16 від 29.08.2016, у зв'язку з не з'явленням в засідання суду представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 16.08.2016, розгляд справи був відкладений на 20.09.2016.

Позивач в судовому засіданні 20.09.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 20.09.2016 не з'явився.

Відповідач у поданому 20.09.2016 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає та просить відкласти розгляд справи, витребувавши у позивача детальний розрахунок заборгованості. Відповідач зазначає, що позивачем всупереч вимог ст. 57 ГПК України не було надіслано відповідачу позовну заяву з додатками. Звертає увагу на те, що позивачем невірно нараховані штрафні санкції та пеню. Вважає, що сума основної заборгованості не відповідає заявленим вимогам, оскільки відповідач частково погашав борг за поставлений товар.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки обставина зазначена відповідачем не є підставою в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України для відкладення розгляду справи та відповідач мав надати контррозрахунок заборгованості надавши належні докази в підтвердження здійснення часткового погашення заборгованості за поставлений товар.

Позивачем, на виконання вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, в якості доказу надіслання позивачу копії позовної заяви та доданих до неї документів надано поштову квитанцію № 5570 від 12.08.2016.

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві з дотриманням вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, є бланк опису вкладення.

В матеріалах справи міститься відповідний опис вкладень кореспонденції від 12.08.2016, який свідчить про надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Таким чином, в матеріалах справи містяться докази надіслання позивачем відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документи.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 20.09.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.03.2016 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» (покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу № 38 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити (кондитерські вироби) відповідно до накладених, за ціною, в асортименті та кількості, узгодженими сторонами.

Згідно з п. 1.2. договору право власності на товар переходить з моменту підписання накладених, що свідчать про передачу товару.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату отриманого товару не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість сумі 34 764,40 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно з п. 5.1. договору строк його дії встановлено до 31.12.2016.

Відповідно до п. 3.1. договору підписана покупцем видаткова накладна є виконанням заявки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 35 209,51 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

№ 390 від 18.04.2016 на суму 975,67 грн.,

№ 392 від 18.04.2016 на суму 1 799,39 грн.,

№393 від 18.04.2016 на суму 2 495,64 грн.,

№398 від 18.04.2016 на суму 1 098,45 грн.,

№ 399 від 18.04.2016 на суму 558,93 грн.,

№ 400 від 18.04.2016 на суму 1 377,06 грн.,

№ 410 від 20.04.2016 на суму 1 310,59 грн.,

№ 411 від 20.04.2016 на суму 1 730,11 грн.,

№ 433 від 25.04.2016 на суму 1 648,10 грн.,

№ 436 від 25.04.2016 на суму 1 505,09 грн.,

№ 434 від 25.04.2016 на суму 1 212,43 грн.,

№ 435 від 25.04.2016 на суму 1 823,77 грн..

№ 437 від 25.04.2016 на суму 675,68 грн.,

№ 438 від 25.04.2016 на суму 1 989,61 грн.,

№ 439 від 25.04.2016 на суму 2 218,78 грн.,

№ 440 від 25.04.2016 на суму 1 303,64 грн.,

№ 581 від 27.05.2016 на суму 515,75 грн.,

№ 582 від 27.05.2016 на суму 728,84 грн.,

№ 583 від 27.05.2016 на суму 1 851,61 грн.,

№ 584 від 27.05.2016 на суму 1 766,29 грн.,

№ 585 від 27.05.2016 на суму 1 082,38 грн.,

№ 597 від 30.05.2016 на суму 470,16 грн.,

№ 598 від 30.05.2016 на суму 651,54 грн.,

№ 599 від 30.05.2016 на суму 1 481,82 грн.,

№ 602 від 30.05.2016 на суму 795,50 грн.,

№ 603 від 30.05.2016 на суму 879,91 грн.,

№ 606 від 30.05.2016 на суму 1 271,77 грн.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 договору визначено, що оплата поставленого товару проводиться покупцем протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов'язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої згідно підписаного та скріпленого печатками обох сторін акту звірки взаєморозрахунків, складає 34 764,40 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 34 764,40 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача не приймаються до уваги, оскільки відповідачем в порядку ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не подано документального підтвердження сплати заборгованості. Слід також зазначити, що позивачем не заявлено до стягнення з відповідача штрафних санкцій, про які у відзиві вказує відповідач.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» (02121, м. Київ, вул. Мечникова, 11, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61091, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 34 764 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 40 коп. боргу, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 21.09.2016.

СуддяВ.В.Сівакова