ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2016 р. Справа № 916/2201/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 1057 від 11.07.2016р.);

від відповідача - Смітюх В.В. (довіреність б/н від 23.05.2016р.);

розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_3

до товариства садівників „Зелений мис"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

встановив:

25.08.2016р. ОСОБА_3 звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства садівників „Зелений мис" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів товариства садівників "Зелений мис" від 29.03.2016р., яке оформлено протоколом товариства №17 від 29.03.2016р.

Ухвалою суду від 29.08.2016р. порушено провадження по справі № 916/2201/16 за даним позовом, розгляд справи призначено на 21.09.2016р.

В судовому засіданні 21.09.2016р., заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

П. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" передбачено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У відповідності до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Статтею 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів членів товариства садівників "Зелений мис" від 29.03.2016р., яке оформлено протоколом товариства №17 від 29.03.2016р.

П. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008р. „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних із діяльністю інших суб'єктів господарювання.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" визначено, що у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних із діяльністю інших суб'єктів господарювання (споживчих, садових товариств, тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

В пунктах 4.2, 4.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду.

З огляду на викладене та враховуючи, що позов пред'явлено фізичною особою про визнання недійсним рішення загальних зборів членів товариства садівників "Зелений мис", суд доходить висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, відповідно до чого провадження у справі № 916/2201/16 підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 80 ГПК України, у випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами і з тих самих підстав не допускається.

Крім того, в судовому засіданні 21.09.2016р. представником позивача надано суду клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Згідно до п. 5 ч.1. ст.7 Закону України „Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на припинення провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд задовольняє клопотання позивача про повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК, ст. 7 Закону України "Про судовий збір",

суд ухвалив:

1. Провадження по справі № 916/2201/16 припинити.

2. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) ОСОБА_3 (65000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір, сплачений за квитанцією № 33 від 02.08.2016р. в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Суддя Мостепаненко Ю.І