КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 910/3060/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2 - дов. від 04.08.2015 року № 1347

від відповідача: не з'явилися

розглянувши апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року

у справі № 910/3060/16 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (м. Київ)

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 162 434 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулася Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на користь позивача 27 600 грн. заборгованості по орендній платі, 113 766 грн. інфляційних нарахувань, 1 794 грн. 3 % річних від простроченої суми, 8 400 грн. неустойки у розмірі подвійної плати після припинення договору найму, 10 874 грн. 182% річних від прострочнеї суми орендної плати; зобов'язання відповідача звільнити (повернути) торгове приміщення магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 140,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та передати об'єкт оренди позивачу.

Рішенням від 24.05.2016 року господарський суд міста Києва позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задовольнив частково. Стягнув з ФОП ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_3 27 600 грн. заборгованості по орендній платі, 21 937 грн. інфляційних нарахувань, 10 874 грн. 182% річних, 8 400 грн. неустойки в розмірі подвійної орендної плати та 2 410 грн. 17 коп. витрат по оплаті судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ФОП ОСОБА_3 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження у справі, рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року у справі № 910/3060/16 змінити в частині сум боргу за інфляційним нарахуванням та сум судового збору, що підлягають стягненню з відповідача та скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача звільнити об'єкт оренди (найму) та стягнення 1 794 грн. 3% річних з простроченої суми; позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання звільнити (повернути) торгове приміщення та стягнення 27 600 грн. орендної плати, 113 766грн. інфляційних нарахувань, 1 794 грн. 3% річних від простроченої суми, 8 400 грн. неустойки у вигляді подвійної плати, 10 874 грн. 182 % річних з простроченої суми, задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року ФОП ОСОБА_3 було відновлено строк на апеляційне оскарження, її апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Скрипки І.М. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.07.2016 року було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Тарсенко К.В., Ільєнок Т.В.

Крім того, не погоджуючись з зазначеним рішенням господарського суду міста Києва, 19.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення господарського суду міста Києва по справі № 910/3060/16 за позовом ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити дії та стягнення 167 113 грн. 00 коп. - скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та припинити провадження у справі № 910/3060/16 у порядку п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 було відновлено строк на апеляційне оскарження, її апеляційну скаргу прийнято до провадження, об'єднавши її для спільного розгляду з апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_3, та призначено розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Тарасенко К.В. у відпустці та судді Ільєнок Т.В. у відрядженні для роботи у Національній школі суддів України, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.09.2016 року було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Сулім В.В., Коротун О.М.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Коротун О.М. на лікарняному, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.09.2016 року було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Сулім В.В., Коротун О.М.

В судове засідання 13.09.2016 року повноважні представники відповідача не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 13.09.2016 року представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та заперечив проти вимог апеляційної скарги відповідача.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Абз. 3 ч. 3 ст. 283 ГК України визначено, що об'єктом оренди можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Ч. 6 ст. 283 ГК України встановлюється, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (орендодавець, який діяв при укладанні договору на підставі свідоцтва про реєстрацію від 21.10.2011 року № НОМЕР_3) та Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (орендар) 01.01.2014 року уклали договір оренди об'єкта нерухомості, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування основні засоби, торгівельну площу: магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" в розмірі 140,3 кв.м, магазину „ІНФОРМАЦІЯ_2" в розмірі 72,5 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 2.2 договору від 01.01.2014 року об'єкт оренди повертається орендодавцеві орендарем за актом приймання - передачі, в якому сторони зазначають склад об'єкта оренди, його стан на момент повернення, протягом 5 днів з моменту закінчення строку дії договору, або в разі дострокового припинення строку дії договору - з дати припинення строку дії договору.

В п. 2.4 договору від 01.01.2014 року сторонами погоджено, що обов'язок складання акту приймання - передачі покладається на сторону, яка є власником об'єкта оренди.

Відповідно до п. 3.1.3 договору від 01.01.2014 року орендодавець зобов'язався вчасно надавати орендарю рахунки на оплату орендної плати та витрат з відшкодування наданих експлуатаційних та комунальних послуг.

У п. 3.3.2 договору від 01.01.2014 року сторони визначили, що орендар зобов'язався вчасно і в повному обсязі, відповідно до умов договору, сплачувати орендну плату і відшкодування експлуатаційних та комунальних платежів.

Згідно з п. 4.1 договору від 01.01.2014 року він діє з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року у випадку відсутності заяви від сторін про припинення договору після закінчення його протягом одного місяця він вважається продовжений на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором (п. 4.5 договору).

Ст. 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. В ч. 4 ст. 284 ГК України закріплено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки матеріали справи не містять доказів заперечення сторін щодо продовження договору оренди від 01.01.2014 року, то місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що договір укладений між сторонами був продовжений в січні 2015 року на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

А ч. 1 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Сторони погодили, що загальний розмір орендної плати за місяць користування об'єктом оренди становить 1 200 грн. При цьому орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця до 15 числа кожного місяця, який передує місяцю, в якому здійснюється користування об'єктом оренди (п. 5.1, 5.5 договору).

Крім орендної плати, орендар на підставі показників лічильників та після отримання рахунків орендодавця відшкодовує вартість: усіх комунальних послуг, які споживаються орендарем; експлуатаційних послуг та витрат. Оплата рахунків орендодавця, виставлених орендареві відповідно до цього пункту, здійснюється не пізніше 3-х днів після отримання рахунку орендарем від орендодавця (п. 5.6 (5.3) договору).

Відповідно до п. 7.4 договору від 01.01.2014 року орендодавець має право відмовитись від цього договору і вимагати повернення об'єкта оренди, якщо орендар прострочив сплату орендної плати більше як на один місяць. У разі відмови орендодавця від договору договір є розірваним з моменту одержання орендодавцем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Пунктом 8.2 договору від 01.01.2014 року сторони погодили, що у випадку несвоєчасної сплати орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення та 182 % річних з простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України.

Акт приймання - передачі об'єкта оренди був підписаний сторонами 01.01.2014 року.

Ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначає позивач відповідачем порушувалася дисципліна орендних платежів та за ним рахується заборгованість з орендної плати у розмірі 27 600 грн.

Відповідач заперечував проти наявності у нього боргу, вказуючи, що він здійснював оплату готівкою, та зазначив, що у нього відсутній обов'язок зі сплати з огляду на невиконання позивачем свого обов'язку щодо виставлення йому рахунків на сплату орендної плати.

Місцевий господарський суд правомірно відхилив дані заперечення відповідача, оскільки п. 5.1 та 5.5 договору визначають, що оплата має здійснюватися на рахунок позивача, та ними не встановлюється залежності сплати орендної плати від факту виставлення рахунку на оплату орендної плати.

Також із матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2015 року представник позивача направляв відповідачу рекомендований лист № 310, який відповідач отримав 28.11.2015 року, та рекомендований лист № 301. Як стверджує позивач, у вказаному листі позивач повідомив відповідача про односторонню відмову від договору, у зв'язку із несплатою орендної плати за договором. Копія вказаного листа додана позивачем до матеріалів справи.

В січні 2016 року представник позивача направляв відповідачу рекомендований лист № 703, який був отриманий відповідачем 09.01.2016 року. За твердженням позивача, у зазначеному листі він просив відповідача звільнити об'єкт оренди про що скласти акт приймання - передачі об'єкту оренди. Копія вказаного листа додана позивачем до матеріалів справи.

За твердженням відповідача він дійсно отримував від позивача листи в листопаді 2015 року та січні 2016 року, однак в них йшлося про звільнення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3, а не про звільнення об'єкту оренди за договором за адресою АДРЕСА_2. На підтвердження своїх тверджень відповідачем надані до матеріалів справи копії відповідних листів та копії поштових конвертів (№ 703, № 301 з повідомленням про вручення, № 310).

Згідно акту комісії Затишшанської сільської ради від 29.04.2016 року станом на дату складання акту ФОП ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно положень ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Крім того, право орендодавця на односторонню відмову від договору передбачено, як встановлено судом, умовами договору.

Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних доказів сплати відповідачем орендної плати за договором від 01.01.2014 року місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що у позивача виникло право на відмову від договору через несплату відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд. Позивач, як орендодавець, правом на односторонню відмову скористався, направивши відповідачу рекомендованого листа № 301, який відповідачем отриманий не був, втім відповідач надав до матеріалів справи його копію, що свідчить про те, що він все ж таки був з ним ознайомлений.

Враховуючи вказані обставини колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що договір від 01.01.2014 року був розірваний з 29.11.2015 року через відмову позивача від нього.

Заперечення відповідача щодо розірвання договору оренди від 01.01.2014 року через неправильне зазначення адреси об'єкта оренди колегія суддів не бере до уваги з огляду на те, що відповідачем не доведено факту існування орендних правовідносин між сторонами в АДРЕСА_3, а на думку колегії суддів це є помилкою позивача при зазначенні адреси.

З таких обставин місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов у частині стягнення основного боргу в сумі 27 600 грн. за період з 01.01.2014 року по 29.11.2015 року.

Також позивачем було заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 113 766 грн. за період з 01.02.2014 року по 15.03.2016 року, 3 % річних в розмірі 1 794 грн. за період з 01.01.2014 року по 15.03.2016 року та 182 % річних в розмірі 10 874 грн. за період з 01.01.2014 року по 15.03.2016 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Договором визначений інший розмір процентів річних (182%) від простроченої суми, ніж встановлений ст. 625 ЦК України (3%), відповідно за домовленістю сторін сума боргу має стягуватися з урахуванням 182% річних. Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що стягнення суми боргу з урахуванням 182% річних (як встановлено договором) та 3% річних (як встановлено законом) не відповідає положенням ст. 625 ЦК України, і буде подвійною відповідальністю за одне і те саме порушення, що не допустимо.

Таким чином місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 1 794 грн. за період з 01.01.2014 року по 15.03.2016 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру 182% річних та втрат від інфляції та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув з відповідача 182% річних у розмірі 10 874 грн. (позивач занизив розмір річних) та обмежив розмір стягуваних інфляційних втрат до 21 937 грн.

Згідно положень ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно з положеннями п. 2.2 договору об'єкт оренди повертається орендодавцеві орендарем за актом приймання-передачі в разі дострокового припинення строку дії договору - з дати припинення строку дії договору.

Позивачем доведено факт користування відповідачем спірним майном у період, за який заявлено до стягнення неустойку.

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов'язує припинення обов'язків орендаря з фактом поверненням об'єкту договору оренди, тобто з моментом підписання акту приймання-передачі. У разі не виконання обов'язку, передбаченого ч. 1 ст. 785 ЦК України, цивільним законодавством передбачена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди.

Доказів повернення відповідачем позивачу орендованого за договором майна після припинення дії договору (29.11.2015 року) матеріали справи не місять, що свідчить про невиконання відповідачем відповідного обов'язку.

На підставі викладеного, враховуючи що позивачем доведено факт користування відповідачем орендованим майном в період з 29.11.2015 по 15.03.2016 року місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 8 400 грн. за період з 29.11.2015 року по 15.03.2016 року у відповідності до ч. 2 ст. 785 ЦК України.

П. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначає одним із способів захисту порушеного права присудження до виконання обов'язку в натурі. Позивач просить суд зобов'язати відповідача звільнити (повернути) об'єкт оренди та передати його позивачу. При цьому, як встановлено судом, обов'язок складання акта приймання - передачі, за умовами договору (п. 2.4 договору) покладено на орендодавця, тобто на самого позивача. На підставі вказаного місцевий господарський суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні вимоги про зобов'язання саме відповідача звільнити (повернути) об'єкт оренди та передати його позивачу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 є обґрунтованими, доведеними та підлягають частковому задоволенню.

Отже доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянтів в порядку ст. 49 ГПК України.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 року № 7 у випадках коли передбачені у п. 2 і 3 ч. 1

ст. 97 ГПК України підстави повернення апеляційної скарги

виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної

скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази

надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати судового

збору у встановленому порядку і розмірі. У разі неподання доказів

надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні (сторонам)

скарга залишається без розгляду на підставі пункту 5 частини

першої статті 81 ГПК України. У випадку несплати судового

збору у встановленому законом розмірі суд стягує недоплачену суму

збору за результатами апеляційного провадження.

Таким чином зі сторін підлягає стягненню недоплачена сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року у справі № 910/3060/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року у справі № 910/3060/16 залишити без змін.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1 100 (одна тисяча сто) грн. 96 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 96 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Справу № 910/3060/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

С.А. Гончаров