РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016Справа №910/16186/15

За позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до Київської міської ради

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України

третя особа-2, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця"

про визнання недійсним рішення від 13.11.2014 № 380/380

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від позивача за превісним позовом: Яковенко А.О.( дов.№62-НЮ від 24.04.16)

Від відповідача за первісним позовом: Дорошенко О.С.(дов.№225-кмг-2922 від 12.09.16)

Від третьої особи 1: Бельмас Л.О.(дов. від 22.04.2016)

Від третьої особи 2: Попович Л.В. ( дов. від 14.06.16)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 13.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані вимоги Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (далі - Позивач) до Київської міської ради (далі - Відповідач) про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 13.11.2014 №380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0,32 га на вул. Привокзальній, 10-а в Дарницькому районі міста Києва". Позовні вимоги мотивовані невідповідністю на думку Позивача рішення Відповідача вимогам чинного законодавства, прийняття його всупереч компетенції, всупереч інтересам територіальної громади міста Києва, з порушенням законодавчого гарантування права власності Позивача, і також без урахування законодавчої заборони органу місцевого самоврядування вносити зміни та/або відміняти вже реалізовані рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2015 порушено провадження у справі № 910/16186/15.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі № 910/16186/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі № 910/16186/15 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2016 касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 скасовано, справу № 910/16186/15 передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/16186/15 передано для розгляду судді Головатюку Л.Д., який ухвалою від 27.05.2016 призначив справу до розгляду на 16.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самосійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України та Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", розгляд справи відкладено на 05.07.2016.

В судових засіданнях 05.07.2016 та 07.07.2016 судом оголошувалися перерви до 07.07.2016 та 14.07.2016 відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 прийнято для спільного розгляду у справі № 910/16186/16 позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Київської міської ради про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 13.11.2014 № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва", залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та відкладено розгляд справи на 26.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2016 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 13.09.2016.

09.09.2016 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору надійшли додаткові пояснення.

13.09.2016 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання 13.09.2016 з'явилися всі учасники процесу та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач, третя особа з самостійними вимогами на предмет спору свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. На думку третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позовні вимоги як позивача так і третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору обґрунтовані недотримання відповідачем вимог чинного земельного законодавства при винесенні рішення Київської міської ради від 13.11.2014 № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва", зокрема ст.140, 141 Земельного кодексу України.

Відповідач проти задоволення позивних вимог позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору заперечує з підстав не здійснення позивачем початку будівельних робіт на земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва впродовж 2006 - 2015 років. Також відповідач зазначає, що реалізація права громадян на наявність скверу не порушує прав позивача/третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору щодо здійснення будівництва. Оскільки, на думку відповідача, облаштування скверу до початку будівництва не свідчить про неможливість перенесення цього ж скверу на територію новобудов (між ними або на окремо відведеному місці).

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджується матеріалами справи, 28.09.2006 рішенням Київської міської ради № 84/141 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" для будівництва житлового будинку та підземного паркінгу на вул. Привокзальній 10-а у Дарницькому районі м. Києва та передано в короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку загальною площею 0,32 га.

19.06.2008 спеціалізованою державною організацією "Київська міська служба української інвестиційної експертизи" (служба "Київдержекспертиза") надано позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту "Житловий будинок по вул. Привокзальній, 10-А у Дарницькому районі м. Києва", а 11.08.2010 наказом Міністерства транспорту та зв'язку № 581 затверджено проект будівництва житлового буднику на вулиці Привокзальній 10-а у Дарницькому районі м. Києва.

Згодом, 23.06.2011 Київська міська рада прийняла рішення № 354/5741 про внесення змін до рішення від 28.09.2006 № 84/141, яким вирішила земельну ділянку на вул. Привокзальній 10-а у Дарницькому районі м. Києва передати у постійне користування позивачу; пунктом 3 вказаного вище рішення зобов'язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) зняти з реєстрації договір оренди земельної ділянки від 26.07.2007 № 63-6-00430.

На підставі наведених рішень 07.03.2012 Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 389730, площею 0,3249 га, кадастровий номер :63:241:0015, яка розташована на вул. Привокзальній 10-а, з цільовим призначенням - будівництво житлового будинку та підземного паркінгу.

Разом з тим, 13.11.2014 Київська міська рада прийняла рішення № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0,32 га на вул. Привокзальній, 10-а в Дарницькому районі міста Києва та визнання таким, що втратило чинність рішення Київської міської ради від 28.09.2006 № 84/141 "Про надання Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" земельної ділянки для будівництва житлового будинку та підземного паркінгу на вул. Привокзальній, 10-а в Дарницькому районі міста Києва"; доручила Голові Київської міської державної адміністрації видати розпорядження щодо вилучення з постійного користування Державного територіального-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" земельної ділянки площею 0, 32 га, кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва; доручила Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернутися до Державної реєстраційної служби України з заявами про скасування державної реєстрації права постійного користування Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на земельну ділянку, кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва; даним рішенням також внесено зміни до Програми розвитку зеленої зони м. Києва та концепції формування зелених насаджень.

Листом вих. №05707-14351 від 16.12.2014 Департамент земельних ресурсів повідомив позивача про втрату чинності рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 84/141 "Про надання Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" земельної ділянки для будівництва житлового будинку та підземного паркінгу на вул. Привокзальній, 10-а в Дарницькому районі міста Києва".

Залучені до справи звернення громадян та депутатські звернення, до яких у свою чергу зверталися громадяни з метою представлення їх інтересів у Київраді, свідчать, що на момент розгляду справи у зв'язку з тривалим не здійсненням позивачем на земельній ділянці будівництва утворився пустир, а місцева громада має намір улаштувати на його місці сквер на вшанування пом'яті загиблого героя "Небесної Сотні" Олександра Плеханова, та з метою реалізації екологічних прав громади на наявність зеленої зони поруч з місцем проживання.

Предметом позовів як позивача, так і третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору є вимоги про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 13.11.2014 № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, а позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач на момент прийняття відповідачем спірного рішення був наділений правом постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0, 3249 га кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 389730.

Згідно положень ст. 92 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

У відповідності до ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що рішенням Київської міської ради від 13.11.2014 № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва" було доручено Голові Київської міської державної адміністрації видати розпорядження щодо вилучення з постійного користування Державного територіального-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" земельної ділянки площею 0, 32 га, кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва, оскаржуваним рішенням відповідач фактично припинив право користування земельною ділянкою кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва позивачу.

Згідно зі ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Статтею 143 ЗК України внормовано, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

У разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою. Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку (ст. 144 ЗК України).

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року N 7 вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. У разі пред'явлення до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування позову про незаконність припинення права землекористування через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки відповідач вправі пред'явити зустрічний позов про таке вилучення, а суд має розглянути його разом із первинним позовом.

Рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності у відповідача підстав визначених ст. 140, 141 ЗК України для припинення позивачу права користування земельною ділянкою. Відповідно право користування позивача земельною ділянкою кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва було припинене відповідачем з порушенням норм ст. 140 - 149 ЗК України та судового порядку ними встановленому, що є підставою для визнання рішення Київської міської ради від 13.11.2014 № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва" недійсним.

Доводи відповідача щодо правомірності оскаржуваного рішення та відсутності порушеного права у позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет позову в зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення відхиляються судом, оскільки такі доводи не спростовують обставин порушення відповідачем порядку припинення права користування визначеного положеннями ЗК України.

Судом встановлено, що згідно п. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування " та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" реорганізовано шляхом злиття у Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" до статутного капіталу Товариства вносяться: майно залізничного транспорту загального користування; 100 відсотків акцій акціонерних товариств, що проводять ремонт тягового рухомого складу та виготовляють залізобетонні конструкції і шпали, повноваження з управління корпоративними правами яких здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; акції (частки, паї), що належать державі у статутному (складеному) капіталі господарських товариств, утворених за участю підприємств залізничного транспорту; право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту; право господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об'єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно- відновлювальних робіт.

Відповідно до п. 2. ст. 5 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, внесені до статутного капіталу Товариства, здійснюється протягом двох років з дня державної реєстрації Товариства.

Матеріали справи містять копію зведеного переліку земельних ділянок Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" право постійного користування, якими вноситься до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", із якого вбачається внесення до статутного капіталу третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору земельної ділянки кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва.

Враховуючи, що в результаті реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" право користування земельною ділянкою кадастровий номер :63:241:015, на вул. Привокзальній, 10 -а в Дарницькому районі міста Києва перейшло до третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, суд дійшов висновку про порушення оскаржуваним рішенням на момент винесення рішення у справі саме прав третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Отже, з огляду на всі вищенаведені обґрунтування, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, а позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення позивача до суду з позовом до суду покладається на позивача, судовий збір за звернення третьої особи із самостійними вимогами на предмет позову покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" відмовити повністю.

2. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним рішення Київської міської ради від 13.11.2014 № 380/380 "Про надання статусу скверу земельній ділянці загальною площею 0, 32 га на вул. Привокзальній, 10 - а в Дарницькому районі міста Києва".

4. Стягнути з Київської міської ради (04044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп. судових витрат.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 19.09.2016.

Суддя Л. Д. Головатюк