ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

"14" вересня 2016 р. Справа № 911/2788/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Приватного підприємства Діміорс

2. ОСОБА_4

про визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_5 (довіреність б/н від 26.08.2016)

від відповідача 1: ОСОБА_6 (довіреність б/н від 09.09.2016)

від відповідача 2: не прибув

від третьої особи 1: ОСОБА_5 (довіреність б/н від 28.07.2016)

від третьої особи 2: ОСОБА_7 (довіреність б/н від 10.09.2016)

встановив:

30.08.2016 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу вкладу у статутному капіталі Приватного підприємства Діміорс (ідентифікаційний код 36490830), укладеного 01.08.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відчуження за спірним договором належної ОСОБА_2 частки в статутному капіталі Приватного підприємства Діміорс відбулось без попереднього письмового повідомлення інших учасників, які мають переважне право на купівлю такої частки.

До того ж, позивач в підтвердження підстав недійсності спірного правочину зазначив про те, що останній від імені ОСОБА_2 підписаний не ним особисто.

Посилаючись не те, що договір купівлі-продажу вкладу у статутному капіталі Приватного підприємства Діміорс від 01.08.2016 був укладений з порушенням законодавчих приписів, позивач просить суд визнати недійсним зазначений правочин.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.09.2016 за вищезазначеним позовом порушено провадження у справі №911/2788/16, розгляд справи призначено на 13.09.2016.

У судовому засіданні 13.09.2016 оголошено перерву до 14.09.2016.

Водночас, 12.09.2016 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем подано заяву про забезпечення позову в порядку ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позивач просить суд заборонити всім субєктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим субєктам вносити будь-які зміни до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Діміорс» (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повязані зі зміною власників підприємства та розміру їхніх вкладів (часток).

В обгрунтування відповідно поданої заяви позивач зазначив, що у зв'язку із відчуженням за спірним правочином частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Діміорс» є велика ймовірність внесення відповідачами або уповноваженими на те особами змін до ЄДР щодо складу учасників та розміру їхніх часток, що в подальшому може утруднити та взагалі унеможливити виконання рішення спрямованого на відновлення порушених прав позивача.

Водночас, позивачем, з огляду на її переважне право щодо купівлі відчуженої відповідачем 1 частки у статутному капіталі підприємства, зауважено на тому, що є велика ймовірність подальшого відчуження відповідної частки.

14.09.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_3 надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач 2 просив розглядати справу без його участі та повідомив суд про наміри найближчим часом відчужити придбану ним частку в статутному капіталі Приватного підприємства «Діміорс».

У судовому засіданні 14.09.2016 представник позивача підтримала заяву про забезпечення позову та просила її задовольнити, у той час як представники відповідача 1 та третьої особи 2 не заперечили проти зазначеної заяви.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд встановив, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до приписів ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Пунктами 2, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову передбачено, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, враховуючи наведені позивачем обставини, а також підтверджену відповідачем 2 ймовірну можливість подальшого відчуження частки в статному капіталі Приватного підприємства «Діміорс», що була продана відповідачем за спірним правочином, суд дійшов висновку про обґрунтованість посилань позивача на можливу ймовірність проведення відповідачами та/або третіми особами реєстраційних дій щодо зміни складу власників Приватного підприємства «Діміорс» та розміру їхніх часток, що може призвести до неможливості відновити порушені права позивача (у разі задоволення позову) і, як наслідок, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення у даній справі.

За таких обставин, виходячи з наведених законодавчих положень, аналізу суб'єктного складу, характеру правовідносин, що ґрунтується на їх всебічному, повному і обєктивному дослідженні, з урахуванням всіх обставин справи, здійснивши оцінку адекватності заявленого позивачем заходу до забезпечення позову, зв'язку між ним та предметом позову, а також зважаючи на те, що невжиття вищезазначеного заходу до забезпечення позову може реально утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача та вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони всім субєктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим субєктам вносити будь-які зміни до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Діміорс» (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повязані зі зміною власників підприємства та розміру їхніх вкладів (часток).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Заборони всім субєктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим субєктам вносити будь-які зміни до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Діміорс» (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повязані зі зміною власників підприємства та розміру їхніх вкладів (часток).

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення судом і відповідно до Закону України Про виконавче провадження є виконавчим документом зі строком предявлення до виконання протягом року.

Стягувач ОСОБА_1 (72360, Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Вознесенка, вул. Кірова, 290-А, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Солідарний боржник ОСОБА_2 (72300, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Річна, 23, ідентифікаційний номер НОМЕР_2)

Солідарний боржник ОСОБА_3 (08132, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3).

Суддя В.А. Ярема