Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" вересня 2016 р. Справа № 906/529/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №99/1 від 20.05.2016 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2 - довіреність №381 від 02.09.2016;

від відповідача-2: ОСОБА_3 - довіреність №4150 від 09.08.2016;

від третьої особи: ОСОБА_4, довіреність №01-7/1 від 25.04.2016 р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства Фірма "Санітас"

до 1) Комунального закладу "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради.

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Коростенської районної ради

про визнання недійсним договір №5 від 12.04.2016р. оренди приміщення площею 22,3 кв.м. зобов'язання укласти новий договір оренди строком на 2 роки 11 місяців

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди №55 частини нежитлового приміщення Комунального закладу "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради на першому поверсі терапевтичного корпусу, загальною площею 22,3 кв. м за адресою Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 від 12.04.2016.

Також позивач просить зобов'язати Коростенську районну раду Житомирської області укласти новий договір оренди нерухомого майна з Приватним підприємством Фірмою "Санітас" строком на 2 роки 11 місяців за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 загальною площею 22,3 кв. м.

Позивач в обґрунтування наведених вимог зазначив наступне.

Відповідно до договору оренди нерухомого майна №195 від 22.04.2005 (АЕС. 11-12), укладеним між позивачем та Регіональним відділенням фонду Державного майна України, позивач прийняв в строкове платне користування наступне приміщення: частина приміщення першого поверху терапевтичного корпусу (у вестибюлі), площею 22,3 кв. м. за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Жмаченка, 46.

Пунктом 1 додаткового договору №10 від 10.08.2015 до договору №195 (а.с. 25) встановлено продовження дії договору до 31.12.2015 року включно.

16.11.2015 Відділкова лікарня станції Коростень південно-західної залізниці, що на час укладення договору №195, являлась балансоутримувачем вказаного нерухомого майна повідомила про свою реорганізацію шляхом перетворення у юридичну особу Комунальний заклад «Коростенська районна лікарня» Коростенської районної ради (а.с. 30).

За таких обставин, позивач зауважив, що 30.11.2015 ППФ "Санітас" направив Коростенській районній раді та балансоутримувачу приміщення заяву (вих. №№ 297; 298 - а.с. 28-29) на переукладення договору на новий строк. Тобто, позивач запропонував укласти договір оренди приміщення, яке орендується по договору №195, на строк 2 роки 11 місяців.

За твердженням позивача інших письмових пропозицій щодо продовження чи припинення дії договору №195 від Коростенської районної ради не надходило, строк дії нового договору не погоджувався.

27.01.2016 позивачем отримано лист № 06/321 від Регіонального відділення фонду Державного майна України по Житомирській області (орендодавця по договору №195 від 22.04.2005), яким повідомляється, що договір оренди державного майна закінчився 31.12.2015, а питання щодо подальшого використання майна необхідно вирішувати шляхом звернення до нового власника - Коростенської районної ради.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 57077520 від 11.04.2016 (а.с. 35-37) право власності на нерухоме майно за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 з 21.01.2016, зареєстроване за Коростенською районною радою, .

Тобто, на думку позивача, станом на момент повідомлення про припинення дії договору Регіональне відділення фонду Держмайна власником об'єкту оренди вже не являвся та не мав правових підстав направляти повідомлення про припинення дії договору. Отже, зазначений лист не може вважатися належним повідомленням про припинення строку дії договору.

Позивач звертає увагу суду на те. що згідно положень 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.7. договору оренди №195 від 22.04.2005 реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

Отже, право власності на орендоване майно до Коростенської районної ради перейшло з моменту його державної реєстрації, а саме з 21.01.2016, так як і перейшли права і обов'язки орендодавця за договором №195.

Таким чином позивач вважає, що відповідно до норм статті 764 ЦК України, якщо протягом одного місяця з моменту спливу строку визначеного договору оренди №195 жодної вимоги про повернення майна Коростенська районна рада не направляла, позивач прийшов до висновку, що власник майна щодо продовження користування майном за договором № 195, за яким до нього перешли права та обов'язки орендодавця не заперечував.

13.01.2016 за вих. № 01-10/1 на лист позивача від 30.11.2015 Коростенською районною радою було надано відповідь (а.с. 31), яка не містить жодних посилань на закінчення строку дії договору або повернення майна за договором №195.

Ухвалою господарського суду Житомирської області прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6.

Також в ході розгляду справи ухвалою господарського суду від 15.06.2016 заяву Приватного підприємства Фірма "Санітас" про вжиття заходів до забезпечення позову за №106 від 30.05.16р. задоволено. Заборонено Коростенській районній раді або третім особам на стороні відповідача вчиняти дії щодо виселення приватного підприємства фірми "Санітас" (ідентифікаційний код 22065477), з нежитлового приміщення площею 22,3 кв.м за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 перший поверх терапевтичного відділення комунального закладу "Коростенська районна лікарня" та щодо припинення надання комунальних послуг (обмеження споживання чи відключення електропостачання, опалення) в спірному приміщенні протягом судового розгляду справи.

Крім зазначеного, господарський суд у відповідності до ухвали від 05.07.2016 залучив до участі у справі Фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 у якості відповідача.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 замінено первісного відповідача - Коростенську районну раду, належним відповідачем - Комунальний заклад "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради, а також залучено до участі у справі Коростенську районну раду у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити.

Представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначав, що відповідно до ч. 2 ст. ст. 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено: в такому разі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених в договорі.

Листом Регіонального відділення ФДМ по Житомирській області від ї7.01.2016 за №06/321 «Щодо оренди державного майна», ПП фірма «Санітас» повідомлялося про припинення договору оренди від 22.04.2005 за №195 у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, з 31.12.2015 та у зв'язку з реорганізацією державного закладу «Відлікова лікарня станції Коростень» шляхом перетворення в комунальний заклад «Коростенська районна лікарня» Коростенської районної ради (балансоутримувач), та зміну форми власності та власника об'єкта оренди: з державної в комунальну.

Таким чином, на думку відповідача-2, договір оренди від 22.04.2005 за №195, що був укладений з ПП фірмою «Санітас» припинив свою дію 31.12,2015.

Також відповідач-2 зауважила, що відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договору оренди №195 від 22.04.2005, Регіональне відділення ФДМ України по Житомирській області на момент відправлення листа (у повній відповідності до вимог наведеної правової норми) залишалось стороною договору - орендодавцем, адже будь якого договору між новим власником Коростенською районною радою та ПП фірмою «Санітас» - не укладалось.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2005 між ППФ "Санітас" та Регіональним відділенням фонду Державного майна України укладено договір оренди нерухомого майна №195 від (а.с. 11-12), відповідно до якого позивач прийняв в строкове платне користування наступне приміщення: частина приміщення першого поверху терапевтичного корпусу (у вестибюлі), площею 22,3 кв. м. за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Жмаченка, 46.

Пунктом 1 додаткового договору №10 від 10.08.2015 до договору №195 (а.с. 25) встановлено продовження дії договору до 31.12.2015 року включно.

Відповідно до п. 10.6. договору із змінами від 24.10.2014 (а.с. 23) визначено, що продовження дії договору оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства шляхом оформлення додаткового договору.

Згідно ст. 10.11. договору №195 взаємовідносини, не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України.

Як зазначалося раніше, 16.11.2015 Відділкова лікарня станції Коростень південно-західної залізниці повідомила, що на час укладення договору №195, являлась балансоутримувачем вказаного нерухомого майна повідомила про свою реорганізацію шляхом перетворення у юридичну особу Комунальний заклад «Коростенська районна лікарня» Коростенської районної ради (а.с. 30).

За таких обставин, 30.11.2015 ППФ "Санітас" направив Коростенській районній раді та балансоутримувачу приміщення заяву (вих. №№ 297; 298 - а.с. 28-29) на переукладення договору на новий строк. Тобто, позивач запропонував укласти договір оренди приміщення, яке орендується по договору №195, на строк 2 роки 11 місяців.

27.01.2016 позивачем отримано лист № 06/321 від Регіонального відділення фонду Державного майна України по Житомирській області (орендодавця по договору №195 від 22.04.2005), яким повідомляється, що договір оренди державного майна закінчився 31.12.2015, а питання щодо подальшого використання майна необхідно вирішувати шляхом звернення до нового власника - Коростенської районної ради.

13.01.2016 за вих. № 01-10/1 на лист позивача від 30.11.2015 Коростенською районною радою було надано відповідь (а.с. 31), згідно якої відповідач-1 запропонував з метою набуття права на оренду звернутися до балансоутримувача.

16.05.2016 листом за вих. № 01-16/65 (а.с. 33) Коростенська районна рада направила на адресу позивача лист за вих. № 01-16/65, в якому містилося прохання терміново звільнити приміщення у зв'язку із укладенням нового договору оренди з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6

Отже за твердженням позивача інших письмових пропозицій щодо продовження чи припинення дії договору №195 від Коростенської районної ради або повернення орендованого майна не надходило, строк дії нового договору не пропонувався.

Таким чином станом на 27.01.2016 (момент повідомлення про припинення дії договору) Регіональне відділення фонду Держмайна власником об'єкту оренди вже не являвся та не мав правових підстав направляти повідомлення про припинення дії договору. Отже, зазначений лист не може вважатися належним повідомленням про припинення строку дії договору.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до частини 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди), наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні за змістом правові норми містяться у статті 283 ГК України, ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 761 ЦК України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем також може бути особа, уповноважена на укладання договору найму.

Так в свою чергу 22.04.2005 між ППФ "Санітас" та Регіональним відділенням фонду Державного майна України укладено договір оренди нерухомого майна №195, строк дії якого встановлено до 31.12.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач продовжив користуватися орендованим майном після закінчення строку дії договору.

В послідуючому згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 57077520 від 11.04.2016 (а.с. 35-37) право власності на нерухоме майно за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 з 21.01.2016, зареєстроване за Коростенською районною радою

Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Водночас згідно статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Аналогічні норми містяться в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Так, в даному випадку, ППФ "Санітас" в листах від 30.11.2015 за вих. №№ 297; 298 (а.с. 28-29), направлених відповідачам, пропонував переукласти договір на новий строк - 2 роки 11 місяців.

Отже, суд прийшов до висновку, що Коростенській районній раді та КП "Коростенська районна лікарня" було відомо про намір відповідача використовувати орендоване майно в подальшому.

Щодо повідомлення, отриманого позивачем від 27.01.2016 за вих. №06/321 від Регіонального відділення фонду Державного майна України по Житомирській області (орендодавця по договору №195 від 22.04.2005) щодо закінчення строку дії договору 31.12.2015, та необхідності звернення до нового власника - Коростенської районної ради з метою подальшого використання орендованого приміщення, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 57077520 від 11.04.2016 (а.с. 35-37), якою підтверджено, що право власності на нерухоме майно за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 з 21.01.2016, зареєстроване за Коростенською районною радою, .

Враховуючи, що станом на дату написання та скерування листа від 27.01.2016 за вих. №06/321 Регіональне відділення фонду Державного майна України по Житомирській області не являлось ні власником, ні балансоутримувачем, зазначений лист не є належним доказом повідомлення орендаря про припинення дії договору та необхідності повернути орендоване майно власнику.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд прийшов до висновку, що за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір є поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Водночас, за результатами конкурсу оголошено переможців 29.03.2016 (протокол №4 засідання робочої групи з питань використання майна районної ради - а.с, 95-97) 12.04.2016 на виконання рішення робочої групи з питань використання майна (а.с. 88) Коростенської районної ради між Балансоутримувачем майна - Комунальним закладом "Коростенська районна лікарня" та ФОП ОСОБА_6 укладено договір оренди №55 (а.с. 89-93) індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл Коростенського району, а саме: частину нежитлового приміщення за адресою: м. Коростень вул. Жмаченка, 46, КЗ "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради, загальною площею 22,3 кв.м. для розміщення аптечного пункту.

Також 12.04.2016 між КП ""Коростенська районна лікарня" та ФОП ОСОБА_6 підписано акт приймання-передачі орендованого приміщення (а.с. 94).

За наведених обставин, суд вважає, що відповідачі, не зважаючи на існуючий договір оренди, строк якого ще не закінчився, уклали договір оренди частини приміщення Комунального закладу Коростенської районної лікарні загальною площею 22.,3. кв. м. для розміщення аптечного пункту, яке розміщене на 1-му поверсі терапевтичного (центрального) корпусу за адресою: м.Коростень, вул. Жмаченка, 46. що є порушенням норм діючого законодавства, а саме положень статті. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Вимогами статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи наведене, господарський суд. прийшов до висновку, що вимогу щодо визнання недійсним договору оренди №55 частини нежитлового приміщення Комунального закладу "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради на першому поверсі терапевтичного корпусу, загальною площею 22,3 кв. м за адресою Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 від 12.04.2016, укладений між Комунальним закладом "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 слід задовольнити.

Щодо вимоги про зобов'язання Коростенської районної ради Житомирської області укласти новий договір оренди нерухомого майна за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 загальною площею 22,3 кв. м з Приватним підприємством Фірмою "Санітас" строком на 2 роки 11 місяців, господарський суд вважає останню такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 764 ЦК України договір оренди №195 від 22.04.2005 є поновленим на той самий строк, що і зазначений в договорі.

Водночас позивач просить суд зобов'язати Коростенську районну раду Житомирської області укласти з ППФ "Санітас" новий договір оренди нерухомого майна на інший строк - 2 роки 11 місяців, що за своєю суттю являється іншим договором і має бути укладений згідно положень, передбачених ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до норм ч.ч. 4, 5 ст. 60 Закону "Про місцеве самоврядування" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Особливістю комунального майна є те, що, перебуваючи на балансі комунального підприємства або іншої установи на праві оперативного управління, воно залишається у власності територіальної громади. Для того, щоб передати комунальне майно в оренду, органи місцевого самоврядування проводять конкурс відповідно до вимог постанови КМУ від 31.08.11 р. № 906 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна» або на підставі власного Порядку проведення конкурсу на право оренди комунального майна, розробленого на основі згаданого документа.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зобов'язання органу місцевого самоврядування до укладення нового договору оренди є невірним способом захисту права і не узгоджується з положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, а тому вимога щодо зобов'язання Коростенської районної ради укласти новий договір оренди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідачі не подали суду достатніх доказів на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання договору оренди №55 від 12.04.2016 обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір оренди №55 частини нежитлового приміщення Комунального закладу "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради на першому поверсі терапевтичного корпусу, загальною площею 22,3 кв. м за адресою Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46 від 12.04.2016, укладений між Комунальним закладом "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46, ід. код 01110908) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, ід. номер НОМЕР_1).

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Комунального закладу "Коростенська районна лікарня" Коростенської районної ради (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Жмаченка, 46, ід. код 01110908) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, ід. номер НОМЕР_1)

- на користь Приватного підприємства "Санітас" (10014, м. Житомир, вул. Київська, 7/4, ід. код 22065477) 1378 грн. сплаченого судового збору в солідарному порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.09.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.