ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 909/495/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 господарства "ТОРО"

б/н від 04.08.2016 року

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 року

у справі № 909/495/15

за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства "ОСОБА_4 ВОРОТА",

м. Івано-Франківськ

до відповідача ОСОБА_2 господарства "ТОРО" с. Колоколин, Рогатинський район,

Івано-Франківська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 смт. Букачівці,

Рогатинський район, Івано-Франківська область

про стягнення 536 613,54 грн. заборгованості за договором № 02/44Ю на

кредитну лінію (відновлювальну) від 19.12.2013 р. за період з 19.12.2013 р.

по 17.04.2015 р., з яких 400 000,00 грн. - кредит; 73 950,69 грн. - проценти;

62 662,85 грн. - пеня

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 господарства "ТОРО" с. Колоколин,

Рогатинський район, Івано-Франківська область

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "ОСОБА_4 ВОРОТА"

м. Івано-Франківськ

про визнання припиненими з 10.03.2015 р. зобов'язання за договором № 02/44Ю

на кредитну лінію (відновлювальну) від 19.12.2013 р.

за участю представників:

від позивача - не зявилися

від відповідача ОСОБА_6 представник (довіреність б/н від 20.11.2015 року)

від третьої особи - не зявилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 року у справі № 909/495/15 (суддя Шіляк М.А.) в задоволенні заяви ОСОБА_2 господарства "ТОРО" про відстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником (боржником) не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду, а також положеннями ч. 1 ст. 121 ГПК України та розясненнями Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (із змінами і доповненнями).

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду Фермерське господарство "ТОРО" оскаржило її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 04.08.2016 року, в якій просить ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 року у справі № 909/495/15 скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення вимог, оскільки вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що постановлена при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням ч. 1 ст. 121 ГПК України.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що Фермерське господарство "ТОРО" перебуває у складному фінансовому становищі, на рахунку останнього відсутні кошти для задоволення вимог стягувача, а тому вважає, що на даний час виконання судового рішення є неможливим, оскільки у боржника відсутнє ліквідне майно.

При цьому, скаржник звертає увагу на те, що у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 809/480/16 за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 господарства "ТОРО" до ОСОБА_7, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ "ОСОБА_4 Ворота" про зобов'язання здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку передбаченому п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Та вважає, що у випадку задоволення даного адміністративного позову зобов'язання ОСОБА_2 господарства "ТОРО" за Кредитним договором № 02/44ю від 19.10.2013 року будуть припиненими зарахуванням, відтак наказ господарського суду № 1082 від 12.10.2015 року більше не підлягатиме виконанню.

Також, скаржник покликається на порушення судом першої інстанції норм ст. 121 ГПК України та зазначає, що місцевий господарський суд не оцінив наведені заявником обставини щодо відстрочки виконання рішення і дійшов передчасних висновків про безпідставність заявлених вимог.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та просить апеляційну скаргу Фермерське господарство "ТОРО" відхилити, а оскаржену ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Третя особа, наданим ст. 96 ГПК України правом не скористалася, відзиву на апеляційну скаргу не подала.

В дане судове засідання прибув представник відповідача проте, позивач та третя особа явки уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2016р. та повідомленнями про вручення поштового відправлення № 036 та № 205. При цьому, 06.09.2016 року Львівському апеляційному господарському суду від позивача поступила заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи ту обставину, що позивач та третя особа належним чином були повідомлені про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, враховуючи подану позивачем заяву та те, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та третьої особи.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 року у справі №909/495/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 господарства "ТОРО" без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 30.06.2015 року у цій справі в первісному позові ОСОБА_3 акціонерного товариства "ОСОБА_4 ВОРОТА" до ОСОБА_2 господарства "ТОРО" про стягнення 536 613,54 грн. заборгованості за Договором № 02/44Ю на кредитну лінію (відновлювальну) від 19.12.2013 року за період з 19.12.2013 р. по 17.04.2015 р., з яких 400 000,00 грн. - кредит; 73 950,69 грн. - проценти; 62 662,85 грн. - пеня відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 господарства "ТОРО" до ОСОБА_3 акціонерного товариства "ОСОБА_4 ВОРОТА" про визнання припиненими з 10.03.2015 року зобов'язання за Договором № 02/44Ю на кредитну лінію (відновлювальну) від 19.12.2013 року задоволено. Зобов'язання за Договором №02/44Ю на кредитну лінію (відновлювальну) від 19.12.2013 року визнано припиненими (а.с. 77-79).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року вищезазначене рішення скасовано та прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 господарства "ТОРО" на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства "ОСОБА_4 ВОРОТА" 536 613,54 грн. заборгованості за Договором на кредитну лінію (відновлювальну) № 02/44Ю від 19.12.2013 р., з яких: 400 000,00 грн. - кредит, 73 950,69 грн. - відсотки, 62 662,85 грн. - пеня. В задоволенні зустрічного позову відмовлено та стягнуто з ОСОБА_2 господарства "ТОРО" в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 10 732,27 грн. за розгляд первісного позову в суді першої інстанції, а також стягнуто з ОСОБА_2 господарства "ТОРО" в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 5366,14 грн. за розгляд апеляційної скарги по первісному позову та 609,00 грн. за розгляд апеляційної скарги по зустрічному позову (а.с. 130-139).

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року господарським судом Львівської області видано відповідні накази від 12.10.2015 року (а.с. 142, 143, 144).

Аналізом матеріалів справи встановлено, що Фермерське господарство "ТОРО" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із заявою б/н від 11.07.2016 року (вхідний номер канцелярії господарського суду Івано-Франківської області № 7060/16 від 13.07.2016р.) про відстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року до 11.12.2016 року (а.с. 171-172).

У вищевказаній заяві б/н від 11.07.2016 року Фермерське господарство "ТОРО" просить відстрочити виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року у справі № 909/495/15 до 11.12.2016 року, та покликається на те, що Фермерське господарство "ТОРО" перебуває у складному фінансовому становищі, повязаному, зокрема, з тим, що основним видом діяльності ОСОБА_2 господарства "ТОРО" є розведення великої рогатої худоби. На даний час у господарстві є в наявності молодняк (бики) у кількості 46 (сорок шість) голів "Поліської м'ясної породи". Згідно з технологічним процесом вони набирають ваги (відгодовуються) протягом шести місяців і, відповідно будуть придатними для реалізації з грудня 2016 року. Орієнтовна прогнозована ринкова вартість цього поголів'я у грудня 2016 року - 600 тис. грн. При цьому, зазначає, що переривання технологічного циклу вирощування худоби з метою продажу молодняка рогатої худоби не забезпечить виконання рішення суду, однак призведе до значних матеріальних збитків та повної зупинки підприємства.

Крім цього, боржником долучено до матеріалів справи довідку вих. №13/07 від 08.07.2016 року про те, що на балансі у ОСОБА_2 господарства "ТОРО" матеріальних активів для звернення стягнення та/або реалізації немає (а.с. 173) та довідку ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ідея Банк» № 14.3.4/52012/256БТ від 04.04.2016 року про те, що станом на 04.04.2016 року на рахунку ОСОБА_2 господарства "ТОРО" 4233.980 є кошти в сумі 446,66 грн. та на рахунку 4233.980 є кошти в сумі 0,00 грн. (а.с. 174).

Разом з тим, скаржник покликається на те, що у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 809/480/16 за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 господарства "ТОРО" до ОСОБА_7, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ "ОСОБА_4 Ворота" про зобов'язання здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку передбаченому п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". А тому, зазначає, що у випадку задоволення даного адміністративного позову зобов'язання ОСОБА_2 господарства "ТОРО" за кредитним договором № 02/44ю від 19.10.2013 року будуть припиненими зарахуванням, відтак наказ господарського суду № 1082 від 12.10.2015 року більше не підлягатиме виконанню. Засідання у справі № 809/480/16 призначено на 14.09.2016 р.

Таким чином, боржник покликається на те, що на даний час виконання рішення суду є неможливим, оскільки у ОСОБА_2 господарства "ТОРО" відсутнє ліквідне майно.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому слід мати на увазі, що згідно з п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змінами і доповненнями), підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили (стаття 115 ГПК України) до його фактичного повного виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, обов'язковою умовою надання відстрочки є, зокрема, не тільки обставини, підтверджені належними доказами щодо об'єктивної неможливості виконати рішення суду у строк, які, до того ж, мають бути винятковими, але й реальна можливість виконання такого рішення в подальшому.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, у звязку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_2 господарства "ТОРО" про відстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року у справі № 909/495/15 до 11.12.2016 року, оскільки боржником, не подано господарському суду належних та допустимих доказів, в розумінні статей 33 та 34 ГПК України, які б підтверджували наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, обставини, викладені у заяві про відстрочку виконання рішення не є достатньою підставою для надання відстрочки виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду у даній справі №909/495/15, оскільки відсутність коштів та складне фінансове становище на що, зокрема, посилається заявник, носять загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін, тому не можуть вважатися виключними обставинами.

В порушення ст. 33, 34 ГПК України боржником не подано доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення господарського суду або роблять його неможливим.

Крім того, постанова Львівського апеляційного господарського суду у справі № 909/495/15 набрала законної сили, однак, як зясовано в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції згідно пояснень представника відповідача (скаржника у справі), Фермерське господарство "ТОРО" (боржник) після набрання постановою законної сили, не провів оплати, в тому числі часткової за постановою суду та/або вжиття інших заходів з метою погашення заборгованості перед позивачем.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та доводи заяви про відстрочку виконання рішення суду в частині покликання скаржника на те, що переривання технологічного циклу вирощування худоби з метою продажу молодняка рогатої худоби не забезпечить виконання рішення суду, однак призведе до значних матеріальних збитків та повної зупинки підприємства колегія суддів зазначає, що Фермерське господарство "ТОРО" в підтвердження своїх вимог не подало належних та допустимих доказів, які вказують на існування виняткових обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, як не доведено і реальності виконання рішення суду при наданні відстрочки, а також не подано доказів, що б підтверджували скрутний фінансовий стан підприємства.

Поряд з цим, дослідженням документальних доказів у справі зясовано та підтверджується поясненнями представника відповідача у судовому засіданні Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 року, що Фермерське господарство "ТОРО" з 2013 року займається розведенням великої рогатої худоби (основний вид діяльності), тобто уже третій рік веде господарську діяльність у даній сфері, а тому доводи скаржника про те, що на даний час у господарстві є в наявності лише молодняк (бики) у кількості 46 (сорок шість) голів, колегія суддів розцінює як голослівні.

При цьому, покликання на довідку ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ідея Банк» №14.3.4/52012/256БТ від 04.04.2016 року про те, що станом на 04.04.2016 року на рахунку ОСОБА_2 господарства "ТОРО" 4233.980 є кошти в сумі 446,66 грн. та на рахунку 4233.980 є кошти в сумі 0,00 грн. судова колегія вважає безпідставними, оскільки зазначена довідка видана станом на 04.04.2016 року, а заяву про відстрочку виконання рішення подано 13.07.2016 року. Більше того, скаржником не подано жодних уточнених довідок банку і на день розгляду справи Львівським апеляційним господарським судом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що заявником (скаржником у справі) не доведено суду та не подано в підтвердження належних доказів, які вказують на існування виняткових обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, як не доведено і реальності виконання рішення суду при наданні відстрочки, а також не подано доказів, що б підтверджували скрутний фінансовий стан підприємства.

Щодо тверджень скаржника про те, що у випадку задоволення адміністративного позову зобов'язання ОСОБА_2 господарства "ТОРО" за Кредитним договором № 02/44ю від 19.10.2013 року будуть припиненими зарахуванням, а тому відтак наказ господарського суду № 1082 від 12.10.2015 року більше не підлягатиме виконанню колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки постанова Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року набрала законної сили, а тому відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Більше того, судова колегія погоджується з покликанням господарського суду Івано-Франківської області про те, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення судом враховано, що до грудня поточного року закінчується процедура ліквідації ОСОБА_4.

З огляду на викладене, господарський суд Івано-Франківської області дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року у справі № 909/495/15.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2016р. скаржника зобов'язано надати суду докази зарахування судового збору за подання апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте, скаржник вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду не виконав. Тому, колегія суддів вважає за необхідне у відповідності до ст. 49 ГПК України, стягнути зі скаржника судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Івано-Франківської області в апеляційному порядку, оскільки скаржником не подано суду належних та допустимих доказів сплати судового збору щодо зарахування останнього до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016р. у справі №909/495/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 господарства "ТОРО" б/н від 04.08.2016 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на скаржника та стягнути з ОСОБА_2 господарства "ТОРО" (77060, Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н, с. Колоколин, вул. Залужанська (Жовтнева), 5А, ) у спеціальний фонд Державного бюджету України 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

3. Господарському суду Івано-Франківської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складений 07.09.2016р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Михалюк О.В.