ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.09.2016 Справа № 908/2406/16

Суддя Серкіз В.Г., розглянувши

позовну заяву: ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства «Михайлівський райагропостач», смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області

до відповідача-2: Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агроцентр» Приватного акціонерного товариства «Михайлівський райагропостач», смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області

про визнання рішення Наглядової ради оформлене протоколом від 20.05.2014р. недійсним

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Запорізької області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Михайлівський райагропостач» (відповідач-1) та Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агроцентр» Приватного акціонерного товариства «Михайлівський райагропостач» (відповідач-2) про визнання рішення Наглядової ради оформлене протоколом від 20.05.2014р. недійсним.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 13.09.2016р., справу № 908/2406/16 передано на розгляд судді Серкіз В.Г.

Розглянувши матеріали позовної заяви та з'ясувавши підстави, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України для повернення позовної заяви, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. 6 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу. У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками сторонам відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч.1 ст. 34 ГПК України).

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36 ГПК України).

При зверненні до суду з позовом від 07.09.2016р. (вх. № 2609/09-05 від 13.09.2016р.) на підтвердження направлення відповідачам копії позовної заяви позивачем додано фіскальні чеки та описи вкладення від 31.08.2016р., що не є належними доказами направлення відповідачам копії даної позовної заяви, оскільки дана позовна заява датована 07.09.2016р. Інших доказів направлення копії позовної заяви від 07.09.2016р. відповідачам позивачем не додано.

Таким чином, неможливо зробити висновок про направлення відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів саме в редакції від 07.09.2016р., яку направлено до господарського суду Запорізької області.

Направлення на адресу сторін 31.08.2016р. позовної заяви від 07.09.2016р., тобто раніше ніж її було виготовлено, є безперечно неможливим.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

На підставі викладеного позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Приймаючи судове рішення, господарський суд також враховує наступне.

За змістом Розділів VIII, IX ГПК України всі без виключення вказані в них вимоги до позовної заяви та відомості є обов'язковими для зазначення позивачем у позовній заяві, їх обов'язковість встановлена законодавцем і не може залежати від бажання особи, що звертається до суду, можливості подальшого з'ясування цих відомостей судом після відкриття провадження у справі та під час підготовки справи до розгляду тощо.

Вказані норми носять імперативний характер і не підлягають ігноруванню стороною чи судом з посиланням на будь-які суб'єктивні висновки та обставини.

На підтвердження цього висновку свідчить і ст. 4-1 ГПК України, згідно якої господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 57, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву від 07.09.2016р. та додані до неї матеріали на 36 аркушах без розгляду (в тому числі оригінал платіжного доручення № 25 від 30.08.2016р. на суму 1 378,00 грн. про сплату судового збору).

Суддя В.Г. Серкіз