УХВАЛА

06.09.2016Справа № 910/16217/16

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація»
до особи, щодо якої просить вжити запобіжні заходи товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Укрвторутилізація»

про вжиття запобіжних заходів
Суддя Л.М. Шкурдова

Представники сторін:

від заявника: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову, а саме: витребувати від Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації реєстраційну справу (оригінал) щодо проведення державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ", номер запису про державну реєстрацію: 1 059042, ідентифікаційний код юридичної особи 40361200.

Подана заява мотивована тим, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань заявником встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація» є засновником товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ" (яке, за даними ЄДР засновано 16.03.2016р. та зареєстровано в ЄДР 22.03.2016р., номер запису: 1 059042). Реєстраційна справа знаходиться в Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації. Ідентифікаційний код юридичної особи 40361200, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул.МИХАЙЛІВСЬКА, будинок 24/А. Заявник зазначає, що за даними ЄДР ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" засноване окрім товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація», якому належить 60% статутного капіталу, ще співзасновником - громадянкою України ОСОБА_2, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, якій належить 40% статутного капіталу, та яка з моменту заснування товариства - 16.03.2016р. є його керівником. Заявник зазначає, що рішення про створення ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" на загальні збори учасників ТОВ "Укрвторутилізація" не виносилось, зборами не розглядалось та не приймалось, а також будь-які особи з питань прийняття рішень з приводу заснування такого товариства, учасниками Товариства не уповноважувались. Для припинення ТОВ "Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" та визнання його установчих та реєстраційних документів недійсними необхідне визнання (доведення) факту заснування, реєстрації та провадження фінансово-господарської діяльності ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" на підставі підроблених документів, що можливе за умов витребування відповідних матеріалів від органів державної влади, які забезпечили реєстрацію ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" та здійснюють збереження реєстраційної справи, а також тих, які контролюють фінансово-господарську діяльність суб'єкта. Оскільки норми господарського процесуального права вимагають направлення копії позовної заяви на адресу відповідача до подання позовної заяви до господарського суду, ця обставина може зумовити дії ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" направлені на зміну або викрадення реєстраційних документів та документів фінансово-господарської діяльності, що зумовлює необхідність забезпечення доказів та позову до подання позовної заяви та розгляд заяви про забезпечення позову без участі ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.16. розгляд заяви призначено на 06.09.16., про дату, час та місце проведення судового засідання заявника було повідомлено належним чином телефонограмою.

Розглянувши подану товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація» заяву про вжиття запобіжних заходів, суд дійшов висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа формується в паперовій та електронній формі після внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, державну реєстрацію фізичної особи - підприємця і державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу та фізичну особу - підприємця.

Згідно з п.3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб'єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи - підприємця щодо юридичної особи (крім громадського формування) та фізичної особи - підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» суб'єкт державної реєстрації у якого зберігається реєстраційна справа, на вимогу суду зобов'язаний надати з реєстраційної справи документи, затребувані судом, сама ж реєстраційна справа має зберігатись у суб'єкта державної реєстрації.

Звертаючись з заявою про вжиття запобіжних заходів заявник не зазначає, які саме документи з реєстраційної справи мають бути витребувані.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно із ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення права.

Підставами вжиття запобіжних заходів є наявність обставин, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставини, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43 3 ГПК; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43 1 ГПК; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб (п. 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.12. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності»).

Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Умовою застосування запобіжних заходів шляхом витребування доказів є достатньо обґрунтоване припущення, що потрібні докази, які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, можуть зникнути або їх подача може згодом стати неможливою чи утрудненою. При цьому в клопотанні про застосування запобіжних заходів має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим подачу таких доказів до господарського суду.

Заявник в поданій заяві про вжиття запобіжних заходів не вказує, який позов він має на меті подати, не зазначає підстав, що позбавляють заявника можливості ознайомитися з матеріалами реєстраційної справи, приймаючи той факт, що згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань він є засновником ТОВ " Виробниче об'єднання "Укрвторутилізація" зі статутною часткою 60 %, а відтак не обґрунтовує необхідність застосування запобіжних заходів щодо витребування реєстраційної справи.

Також заявником не обгрунтовано та не підтверджено доказами той факт, що відповідач може викрасти документи з реєстраційної справи та документи фінансово-господарської діяльності.

Отже, заявником не доведено наявність підстав, які в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, свідчать про наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження виникнення у майбутньому неможливості чи утрудненості витребування документів, доказів реальності загрози порушення прав заявника, а тому заява є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43-1, 43-4 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Укрвторутилізація» в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.М. Шкурдова