донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.09.2016 справа №908/2682/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №699 від 27.04.2016р. ОСОБА_5, довіреність №01-18/267 від 03.06.2016р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ
на рішення господарського суду Запорізької області
від21.06.2016р. (повний текст підписано 23.06.2016р.)
у справі№908/2682/13 (суддя Дроздова С.С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ
до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, м.Запоріжжя
простягнення 428604,79грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ (замінено на правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ), позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, м.Запоріжжя про стягнення 428604,79грн. збитків.

Рішенням господарського суду Запорізької області області від 07.10.2013р. у справі №908/2682/13, залишенним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2013р., позовні вимоги задоволені.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.02.2014р. рішення господарського суду Запорізької області від 07.10.2013р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2013р. у справі №908/2682/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області в іншому складі суду.

В постанові Вищого господарського суду України зазначено, що господарськими судами, всупереч приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не встановлено, чи передбачена у державному бюджеті на відповідний спірний період достатня кількість коштів на фінансування державних програм соціального захисту, тобто, чи існувала реальна можливість отримання позивачем в повному обсязі компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян у разі дотримання відповідачем покладених на нього обов'язків щодо направлення бюджетних запитів (замовлень) про надання бюджетної субвенції для погашення заборгованості за відповідною державної програмою.

Також, вказано, що висновок попередніх інстанцій про те, що відсутність укладеного між сторонами договору та бюджетного асигнування не є підставою для звільнення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою, не підкріплено нормами чинного законодавства.

Крім того, судом касаційної інстанції звернуто увагу на те, що судами не надано оцінки обґрунтованості розміру заявленої до стягнення суми коштів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.06.2016р. (повний текст підписано 23.06.2016р.) у справі №908/2682/13 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що компенсація транспортним підприємствам повинна провадитися відповідно до укладених договорів між головним розпорядником бюджетних коштів та транспортним підприємством (відповідний договір між сторонами по справі відсутній) в межах передбачених у відповідному місцевому бюджеті коштів на зазначену мету в міру надходження субвенції з державного бюджету (докази затвердження в Державному бюджеті України субвенцій міському бюджету м.Запоріжжя, фінансування видатків місцевого бюджету м.Запоріжжя за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на 2013р. в межах обсягів затверджених в бюджеті міста Запоріжжя на 2013 рік, та докази фактичного перерахування з державного бюджету до бюджету м.Запоріжжя та надходження на рахунки Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради сум субвенцій на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті відсутні). Також зазначено, що позивачем не доведено наявність складу цивільного правопорушення в діях відповідача.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

За твердженнями апелянта, предметом спору у даній справі є компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті, а не збитки (шкода), спричинені невиконанням зобовязання (неправомірними діями). Тобто, саме виконання Залізницею законів, прийнятих державою щодо надання пільгового проїзду залізничним транспортом окремим категоріям громадян, дає підстави для Залізниці на отримання компенсаційних виплат за пільговий проїзд.

Також, скаржник зазначає, що оскільки господарські зобовязання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Закону України «Про державний бюджет на 2013р.» та ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт», відсутність договору у даному випадку не може бути підставою звільнення від виконання господарського зобовязання, яке передбачено нормами чинного законодавства. Крім того, з посиланням на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014р. по справі №203/1115/14-а апелянт зазначає про наявність договірних відносин між сторонами.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач наголошує, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобовязання. На підтвердження наявності виділених коштів в державному бюджеті для компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті посилається на лист-відповідь Департаменту фінансової та бюджетної політики від 21.05.2014р. по справі №04/2-12/1041.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.07.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Стойка О.В.) у справі №908/2682/13 було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 09.08.2016р.

25.07.2016р. від Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянуто та долучено до матеріалів справи.

У звязку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Стойки О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Попков Д.О.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

В судове засідання 09.08.2016р. зявився представник Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради. Представник Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» в судове засідання не з'явився. Разом з тим, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судовою колегією було розглянуто та задоволено.

У звязку з задоволенням клопотання позивача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 13.09.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 13.09.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Позивачем в квітні 2013р. здійснено перевезення пільгових категорій пасажирів приміським залізничним транспортом по станціях: Дніпробуд 2, Запоріжжя - 1, Запоріжжя - 2, Запоріжжя - Ліве, ім.А.Алімова, Запорізька Січ, Передатна.

Керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», постанови Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009р. «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», оскільки Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради є відповідним розпорядником бюджетних коштів, з метою отримання компенсаційних виплат в розмірі 428604,79грн. позивачем було направлено відповідачу за квітень 2013р. облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом в приміському сполученні окремих категорій громадян, рахунок №408 від 12.06.2013р. та розрахунок за квітень 2013р. На адресу відповідача пізніше була направлена претензія №13-01/4 від 20.05.2013р. про здійснення компенсаційних виплат.

Залишення Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради перетензії без задоволення стало причиною звернення Залізниці з позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Нормами Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та інших законодавчих актів відповідним категоріям громадян надано право пільгового проїзду залізничним транспортом.

Спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що в квітні 2013р. позивачем здійснювалось перевезення окремих категорій громадян в приміському залізничному сполученні за пільговими тарифами, а відповідач (як розпорядник бюджетних коштів) розрахунків за дані пільгові перевезення не здійснив, що, за твердженням позивача, призвело до спричинення йому збитків в розмірі 428604,79грн.

Частиною 5 ст.9 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Компенсаційні виплати на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, відповідно до пп.(б) п.4 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) віднесено до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені вказаною нормою, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.102 БК України).

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорії громадян визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. (далі - Порядок №256).

Відповідно до п.2 Порядку №256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, згідно з п.3 Порядку №256, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до п.п.1, 4, 7.27 Положення про Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради №46 від 25.02.2013р., воно виступає головним розпорядником бюджетних коштів та відповідно до визначених повноважень здійснює компенсаційні виплати за пільгове перевезення окремих категорій громадян транспортом загального користування відповідно до законодавства України.

Розпорядники бюджетних коштів згідно з приписами ч.1 ст.48 БК України беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (п.4 Порядку №256).

При цьому за вимогами пп.(б) п.2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012р., органи Казначейства не реєструють фінансові зобов'язання у разі, зокрема, відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання.

Бюджетне зобов'язання визначене у п.7 ч.1 ст.2 БК України як будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Зокрема, відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

З огляду на викладені положення законодавства, перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою лише в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів, які можуть бути зареєстровані виключно за умови наявності документів, що підтверджують факт їх узяття в передбаченому бюджетним законодавством порядку, зокрема, у відносинах між органами місцевого самоврядування з підприємствами некомунальної форми власності - на підставі відповідного договору. При цьому обов'язковою також є наявність у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду (аналогічна позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 21.12.2015р. у справі №908/2145/13).

Зазначене спростовує твердження апелянта про те, що відсутність договору у даному випадку не може бути підставою звільнення від виконання господарського зобовязання, оскільки господарські зобовязання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Закону України «Про державний бюджет на 2013р.» та ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт».

Таким чином, встановивши відсутність укладеного між сторонами у справі договору з метою отримання компенсації витрат від перевезення пільгових категорій громадян, господарський суд Запорізької області дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу таких витрат.

Апелянт зазначає про наявність договірних відносин між сторонами з посиланням на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014р. по справі №203/1115/14-а.

Однак, як вбачається зі змісту зазначеної постанови, Управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради було відмовлено в позові до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (про врегулювання розбіжностей при укладенні договору) з підстав закінчення бюджетного періоду, на який укладається договір. Разом з тим, як вірно зазначено в рішенні господарського суду Запорізької області, в постанові Вищого господарського суду від 06.08.2015р. по справі №908/3247/13 було досліджено вказане питання та зазначено, що між сторонами існував переддоговірний спір щодо врегулювання розбіжностей при укладенні договору та в позові про укладення договору на 2013р. відмовлено.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2013р." міському бюджету м.Запоріжжя субвенцій, зокрема, на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не передбачено.

На підтвердження наявності виділених коштів в державному бюджеті для компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті позивач посилається на лист-відповідь Департаменту фінансової та бюджетної політики від 21.05.2014р. по справі №04/2-12/1041. Разом з тим, зазначений лист лише підтверджує виділення відповідної субвенції обласному бюджету, а не міському.

Рішенням Запорізької міської ради №9 від 24.12.2012р. "Про бюджет міста на 2013 рік" затверджено видатки бюджету міста на 2013р. за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів, однак зазначене рішення відповідні обставини фактичного надходження грошових коштів не підтверджує. Кошти субвенції на вказані цілі на відповідний рахунок Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради не надходили, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка державної казначейської служби про рух грошових коштів на рахунку за 2013р. Таким чином, відсутня реальна можливість отримання позивачем компенсаційних виплат, в тому числі за квітень 2013р.

Закладення відповідної суми у місцевому бюджеті на відповідний звітний період за відсутності фактичного фінансування та надходження коштів на рахунок Управління не є достатньою підставою для виплати позивачу компенсації за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян (аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2016р. у справі № 908/3494/13, від 21.12.2015р. у справі № 908/2145/13, від 06.08.2015р. у справі № 908/3247/13, від 29.04.2014р. у справі № 908/2500/13).

Крім того, за приписами ст.9 Закону України Про залізничний транспорт збитки залізничного транспорту загального користування від використання окремими категоріями громадян пільгових тарифів, відшкодовуються залізницям за умови повного дотримання передбаченого законодавством механізму їх відшкодування.

Відшкодування збитків, за положеннями ст.ст. 224-226 Господарського кодексу України, є відповідальністю за порушення господарського зобовязання.

За оцінкою судової колегії матеріали справи не містять доказів протиправності дій та вини відповідача, доказів порушення відповідачем господарського зобовязання перед позивачем.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а скаржником не доведено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 21.06.2016р. (повний текст підписано 23.06.2016р.) у справі №908/2682/13 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Запорізької області від 21.06.2016р. (повний текст підписано 23.06.2016р.) у справі №908/2682/13 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.06.2016р. (повний текст підписано 23.06.2016р.) у справі №908/2682/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників: 2 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСЗО