ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
___________________________________________________________________________У Х В А Л А
13 вересня 2016 року Справа № 923/859/16
Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Державного підприємства "Макіїввугілля", вул. Промислова, 10, Дарницький район, м. Київ, ідентифікаційний код 32442295,
до: ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області, вул. Леніна, 22, с. Новофедорівка, Голопристанський район, Херсонська область, ідентифікаційний код 26518272,
про скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 101 від 28.03.2016;
від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 18.08.2016
Позивач ОСОБА_4 підприємство "Макіїввугілля" 08.08.2016 звернулося з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення від 15.09.2004 № 441 про припинення права користування земельною ділянкою.
Ухвалою від 08.08.2016 господарський суд порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 25.08.2016 року, витребував від відповідача відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням своєї позиції та компетенції у спірних відносинах, належним чином посвідчені копії та/або витяги з реєстраційних документів.
За результатами судового засідання господарським судом винесено ухвалу, якою розгляд справи було відкладено на 13.09.2016 року; витребувано від позивача відомості про збудовані на земельних ділянках 4,2 га та 7,0 га об'єктів незавершеного будівництва, стосовно яких йдеться у позовній заяві, про підстави будівництва, відомості щодо належного користування земельною ділянкою, зокрема, щодо здійснення плати за землю, здійснення проектних робіт тощо; витребувано від ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області відомості щодо правових підстав та документацію щодо вилучення від позивача із належних йому земельних ділянок розміром 4,2 га та 7,0 га, відповідну технічну документацію (проект землеустрою) на вилучену оспореним рішенням земельну ділянку розміром 6,0 га. У разі формування земельної ділянки (ділянок) із вилученої, надати відомості про кадастрові номери земельних ділянок та про їх користувачів; витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відомості щодо користувачів земельної ділянки площею 6 га в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, право на користування якою ДП "Макіїївугілля" було припинено рішенням ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 15.09.2004 № 441, копії документів, на підставі яких, право користування зазначеною земельною ділянкою передано іншим користувачам. У разі формування земельної ділянки (ділянок) із вилученої, було зобов'язано надати відомості про кадастрові номери.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю, виходячи з наступного.
Позивач стверджує, що про порушення свого права йому стало відомо із запиту слідчого відділення Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області від 29.03.2016, яким ДП "Макіїївугілля", в якому йдеться про позбавлення його права на земельну ділянку у с. Залізний Порт, Голопристанського району, Херсонської області, яка перебувала у постійному користуванні дочірнього підприємства "Шахта Бутовська" ДП "Макіїївугілля".
Так, на підставі рішення відповідача № 441 від 15.09.2004 припинено право користування земельною ділянкою площею 6 га.
Земельні ділянки належать ДП "Макіїївугілля" на праві постійного користування на підставі Акту на право постійного користування землею серії XC-VIII виданого 19.08.1994 і рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 14.02.1995 № 56. На підставі цього Акту на землю позивачу надані на праві постійного користування земельні ділянки площею 4, 2 га і 7 га в межах ОСОБА_1 сільської ради для будівництва бази відпочинку та під'їзного шляху шахті "Бутовська" виробничого об'єднання "Макіїївугілля".
На зазначених земельних ділянках ДП "Макіїївугілля" розпочато будівництво баз відпочинку, яке на сьогоднішній день не закінчено.
Земельні ділянки площею 4, 2 га і 7 га знаходилися в державній власності.
Відповідно до п. "ж" ч. 3 ст. 84 Земельного кодексу України (у редакції чинній до 01.01.2013) до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані державні, у тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти.
Стаття 6 ЗУ "Про розмежування земель державної та комунальної власності" вказує, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності: земельні ділянки, на яких розташовані державні, у тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти.
Частина 3 ст. 84 Земельного кодексу України та ЗУ "Про розмежування земель державної та комунальної власності" втратили чинність з 01.01.2013 відповідно до ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності". При цьому згідно п/п а) п. 4 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності та земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств.
Відповідно до положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, визначених зазначеним Кодексом або за результатами аукціону.
Передача земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП "Макіїївугілля", у приватну чи комунальну власність не здійснювалась.
Враховуючи, що земельні ділянки, перебуваючи у державній власності, передані у користування державному підприємству, на них розташовані об'єкти нерухомості, передача земельних ділянок з державної власності у будь-яку іншу форму у порядку, встановленому ст.ст. 116, 117 Земельного кодексу України, не здійснювалась, вони і надалі, на думку позивача, перебувають у власності держави.
Щодо оскаржуваного рішення відповідача від 15.09.2004 № 441 представник ДП "Макіїївугілля" наголосив на наступному.
Відповідно до оскаржуваного рішення ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області підставою його прийняття стало клопотання державного інспектора по контролю за використанням і охороною земель Херсонської області, подання прокуратури Голопристанського району Херсонської області, а також - невикористання земельних ділянок за цільовим призначенням.
На момент прийняття рішення ОСОБА_1 сільською радою Голопристанського району Херсонської області діяв Земельний кодекс України у редакції від 04.06.2004 року, відповідно до ст.ст. 13, 17 якого, повноваження щодо розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, мали Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.
Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належало розпорядження лише землями територіальних громад, тобто тих, які перебували у комунальній власності.
Належні ДП "Макіїївугілля" земельні ділянки відносяться до земель державної власності, виходячи з чого на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідач не мав повноважень будь-яким чином припиняти право користування позивача землями державної власності.
Також, відповідно до п. "ґ" ст. 141 Земельного кодексу України (що діяв станом на 2001 рік) підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
При прийнятті оскаржуваного рішення ОСОБА_1 сільська рада Голопристанського району Херсонської області керувалась ст. 141 Земельного кодексу України (що діяв станом на 2001 рік) зазначивши, що підставою для припинення права постійного користування ДП "Макіїївугілля" є невикористання останнім земельною ділянкою за цільовим призначенням.
Таким чином, на думку позивача, ОСОБА_1 сільська рада Голопристанського району Херсонської області невірно помилково ототожнює поняття "невикористання земельної ділянки за призначенням" та "використання земельної ділянки не за цільовим призначенням".
Позивач вказує на те, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
У той же час, позову про припинення права користування земельною ділянкою до ДП "Макіїївугілля" заявлено не було, у зв'язку із чим пункти 3-5 оскаржуваного рішення ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області, які стосуються прав позивача, є неправомірними.
Окрім того, ДП "Макіїївугілля" вказує на те, що до прийняття ОСОБА_1 сільською радою Голопристанського району Херсонської області оскаржуваного рішення, позивач звертався до відповідача з листом, у якому повідомляв про свій намір у подальшому користуватися земельною ділянкою та добудувати пансіонат. На думку ДП "Макіїївугілля", це свідчить, що на момент прийняття оскаржуваного рішення землі, відведені позивачу, використовувались за цільовим призначенням, оскільки він розпочав будівництво бази відпочинку.
Таким чином, оскаржуване рішення, на думку ДП "Макіїївугілля", прийняте ОСОБА_1 сільською радою Голопристанського району Херсонської області без врахування позиції позивача.
Щодо земельної ділянки, право користування якою припинено оскаржуваним рішенням, представник ДП "Макіїївугілля" додатково пояснив наступне.
Оскаржуваним рішенням припинено право користування позивача земельною ділянкою площею 6 га.
Однак, згідно Акту на землю ДП "Макіїївугілля" надано у користування дві земельні ділянки площею 4, 2 га та 7 га відповідно. Відчуження частини земельної ділянки технічно неможливе без розроблення відповідного проекту землеустрою.
Окрім того, після прийняття оскаржуваного рішення ДП "Макіїївугілля" вчиняло дії, спрямовані на продовження користування наданими земельними ділянками. Зокрема, позивачем продовжув сплачуватися земельний податок.
Щодо запрошуваних, відповідно до ухвали господарського суду від 25.08.2016 відомостей, то представник ДП "Макіїївугілля" зазначив, що позивач надати їх не може, оскільки документи, які їх містять, знаходяться у м. Макіїївка на тимчасово окупованій території.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечила і просила у їх задоволенні відмовити повністю, у зв'язку з наступним.
Підставою прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області стало клопотання державного інспектора по контролю за використанням і охороною земель Херсонської області та подання прокуратури Голопристанського району Херсонської області.
Земельним кодексом України встановлено, що до земель комунальної власності належать всі землі у межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.
Таким чином, відповідач мав повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою площею 6 га, яка є частиною земельної ділянки 7 га.
Підставами для припинення права користування ДП "Макіїївугілля" земельною ділянкою є використання її способами, які суперечать екологічним вимогам та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Виходячи із зазначеного, при прийнятті оскаржуваного рішення ОСОБА_1 сільська рада Голопристанського району Херсонської області виходила із повноважень, наданими їй Земельним кодексом України, клопотанням державного інспектора по контролю за використанням і охороною земель Херсонської області та обов'язком виконати подання прокурора.
Шахті "Бутовська" виробничого об'єднання "Макіїївугілля" видано державний акт на право постійного користування серії XC-VIII, загальною площею 4, 2 га, для будівництва бази відпочинку за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, ОСОБА_1 сільська рада, с. Залізний Порт.
ОСОБА_4 акт на право постійного користування зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів від 19.08.1994 за № 18.
У зазначеному акті, у розділі "Зміни в землекористуванні", внесено запис: "14.02.95 № 56 Херсонська обласна Рада народних депутатів III сесія двадцять другого скликання. Будівництво бази відпочинку та під'їздного шляху до неї. Площа 7.0".
Інформація про земельну ділянку, яка надана у постійне користування Шахті "Бутовська" виробничого об'єднання "Макіїївугілля" відповідно державного акту на право постійного користування серії № XC-IIX до Державного земельного кадастру не внесена.
У Відділі Держгеокадастру у Голопристанському районі відсутні відомості про вилучення земельної ділянки, зміну її цільового призначення. Однак, відповідно державної статистичної звітності форми 6-зем станом на 01.01.2016 земельна ділянка, яка надана у постійне користування виробничого об'єднання "Макіїївугілля" обліковується у рядку 86 "Землі рекреаційного призначення". графа 57 "Землі, кемпінгів, будинків для відпочинку або для проведення відпусток" загальнею площею 3, 2 га.
Відповідно до рішення ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 27.03.2009 № 746 із земель запасу сільської ради було надано земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва 102 громадянам.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з метою належного розгляду справи, господарський суд вважає за необхідне витребувати від позивача докази сплати ДП "Макіїївугілля" з належних йому земельних ділянок розміром 4,2 га та 7,0 га земельного податку за період із 2004 року по теперешній час.
Одночасно господарський суд звертає увагу позивача на необхідності виконати вимоги суду, викладені в ухвалі від 25.08.2016 року, щодо надання відомостей про збудовані на земельних ділянках 4,2 га та 7,0 га об'єктів незавершеного будівництва, стосовно яких йдеться у позовній заяві, про підстави будівництва, відомості щодо належного користування земельною ділянкою, зокрема, щодо здійснення плати за землю, здійснення проектних робіт тощо.
Окрім того, господарський суд вважає за необхідне витребувати від відповідача відомості, у тому числі шляхом подачі ОСОБА_1 сільською радою Голопристанського району Херсонської області завірених належним чином копій витягів із рішень органів місцевого самоврядування, генерального плану, проекту землеустрою, відповідно до яких визначені межі с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області.
Відповідно до п.п. 2 і 3 ч. 1 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 Кодексу, розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через неподання витребуваних доказів, необхідність витребування нових доказів.
Виходячи із вищезазначеного, розгляд справи підлягає відкладенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 77, ст. 86 ГПК України, суд -
1. Розгляд справи відкласти.
2. Призначити наступне судове засідання на 04 жовтня 2016 року о 14:30 год. у приміщенні господарського суду Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, кабінет № 214.
3. Витребувати від ДП "Макіїївугілля" докази сплати позивачем земельного податку з належних йому земельних ділянок розміром 4,2 га та 7,0 га за період із 2004 року по теперешній час, докази про обставини, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.
4. Витребувати від ОСОБА_1 сільської ради Голопристанського району Херсонської області належним чином посвідчені копії витягів із рішень органів влади та місцевого самоврядування, генерального плану, проекту землеустрою, відповідно до яких визначені межі с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, докази знаходження спірної земельної ділянки у межах населеного пункту.
5. Явку в засідання представників сторін визнати обов'язковою.
6. Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу.
Суддя П.Д. Пригуза