РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/27851/15

За позовом: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ";

до відповідача-1: державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК";

до відповідача-2: закритого акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОЮЗ";

до відповідача-3: компанії "TOMAN GROUP LTD";

до відповідача-4: компанії "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED";

про: визнання угоди недійсною.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Майданович Д.В. - за довіреністю від 16.03.2016 № 51/10, Свириденко І.А. - за довіреністю від 17.03.2016 № 53/10;

відповідача-1: не з'явилися;

відповідача-2: не з'явилися;

відповідача-3: не з'явилися;

відповідача-4: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК", закритого акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОЮЗ", компанії "TOMAN GROUP LTD" та компанії "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED" про визнання недійсною укладеної між відповідачем-3 відповідачем-4 угоди про уступку права вимоги від 02.04.2004 № 02/04.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладена між відповідачем-3 відповідачем-4 угода про уступку права вимоги від 02.04.2004 № 02/04 підлягає визнанню судом недійсною, оскільки була укладена з порушенням положень первинних договорів, на підставі яких виникла заборгованість, яка є предметом оскаржуваного правочину. Крім того, за оскаржуваним правочином відповідачем-3 відступлено відповідачу-4 недійсну вимогу, тобто на підставі договорів про відступлення, деякі з яких визнані недійсними в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/27851/15 (суддя Ломака В.С.). Розгляд справи призначено на 18.05.2016. У зв'язку з необхідністю належного повідомлення учасників судового процесу про дату та час розгляду даної справи судом направлено судові доручення для вручення документів відповідачу-3 та відповідачу-4.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 16.05.2016 № 04-23/967 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/27851/15, у зв'язку із припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Ломаки В.С.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2016 справу № 910/27851/15 передано для розгляду судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2016 справу № 910/27851/15 прийнято до провадження судді Балац С.В. Розгляд справи призначено на 18.05.2016.

До господарського суду міста Києва надійшло підтвердження Центрального уповноваженого органу Великобританії про вручення документів відповідачу-4.

Відтак відповідач-4 повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Враховуючи те, що судом було направлено копії нотаріально посвідчених перекладів позовної заяви з додатками та ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі від 30.10.2015 № 910/27851/15 з судовим дорученням на англійській мові - Центральному Органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії The Senior Master, Royal Courts of Justice для вручення компанії "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED" в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах та Міністерству юстиції України для їх направлення через дипломатичні канали компетентному органу Белізу та вручення компанії "TOMAN GROUP LTD", та відсутність станом на 18.05.2016 у матеріалах справи доказів належного вручення вищезазначених документів компанії "TOMAN GROUP LTD", судом вирішено відкласти розгляд справи та повторно повідомити учасників судового процесу про дату та час наступного судового засідання.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 18.05.2016 відклав розгляд даної справи на 05.09.2016. Провадження у справі № 910/27851/15 зупинено до 05.09.2016. Переведена на англійську мову та нотаріально засвідчена ухвала суду від 18.05.2016 направлена на юридичні адреси відповідача-3 та відповідача-4.

Згідно ст.ст. 1, 3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, її норми застосовуються у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном. Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої держави, направляють центральному органу запитуваної держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

В силу застережень, викладених у Законі України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" та ст. 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

- документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території;

- документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

- документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією;

- з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців;

- не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Приймаючи до уваги те, що судом вжито всіх заходів, які направлені на належне повідомлення відповідача-3 про дату, час та місце судового засідання та враховуючи вказані вище норми права суд дійшов висновку, що відповідач-3 повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 05.09.2016 належним чином.

Ухвала про відкладення розгляду справи на 05.09.2016 надсилалася відповідачу-1 на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача-1 поштового відправлення суду.

Ухвала про відкладення розгляду справи на 05.09.2016 надсилалася відповідачу-2 на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач-2 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач-1, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, в якому підтвердив твердження позивача про розгляд господарським судом м. Києва справ за позовами відповідача-1 до іноземних компаній та факт розгляду судовими органами республіки Молдова цивільних справ за позовами SRL "PINAR-COM" (республіка Молдова) до енергопостачальних компаній України за участю відповідача-1 та позивача.

Відповідачі - 2, 3, 4 правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на позов від останніх до суду не надійшло.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.09.2015 провадження у справі № 910/27851/15 поновлено.

В судовому засіданні 05.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між компанією "TREBIA FINANCIAL GROUP L.L.C.", як продавцем, та Хмельницькою АЕС, як покупцем укладено контракт від 04.04.1996 № 3-005 (далі - Контракт 3-005), відповідно предмету якого продавець продав, а покупець прийняв та оплатив продукцію, згідно узгодженої специфікації на кожну окрему поставку (п. 1.1 Контракту 3-005).

Пунктом 13.3 Контракту 3-005 визначено, що продавець не вправі передавати третім особам права і обов'язки по даному контракту без письмової згоди покупця.

Між компанією "FEDERAL RESOURCES L.L.C.", як продавцем, та Хмельницькою АЕС, як покупцем укладено контракт від 04.04.1997 № 001/04/97 (далі - Контракт 001/04/97), відповідно предмету якого продавець продав, а покупець прийняв та оплатив на умовах поставки DAF - кордон України (редакція Інкотермс-90) продукцію, згідно узгодженої специфікації на кожну окрему поставку (п. 1.1 Контракту 001/04/97).

Пунктом 13.3 Контракту 001/04/97 визначено, що продавець не вправі передавати третім особам права і обов'язки по даному контракту без письмової згоди покупця.

Між компанією "ECONOTECH LIMITED", як постачальником, та відокремленим підрозділом НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" "ХМЕЛЬНИЦЬКА АЕС", як покупцем укладено договір поставки від 14.08.1998 № 126-18/1в (далі - Договір поставки 126-18/1в), відповідно предмету якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію в кількості, по цінам та на суму, вказаних в специфікаціях, доданих до даного договору, які є його невід'ємними частинами (п. 1.1 Договору поставки 126-18/1в).

Пунктом 13.3 Договору поставки 126-18/1в визначено, що ні одна із сторін не вправі передавати свої права і обов'язки по даному договору без письмової згоди іншої сторони.

Між компанією "TREBIA FINANCIAL GROUP L.L.C.", як первісним кредитором, та компанією "SNG HOLDING & INVESTMENTS LTD", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги від 22.05.2000 № 07.3-005.01/00 (далі - Договір про відступлення права вимоги 07.3-005.01/00), відповідно до предмету якого первісний кредитор відступає а новий кредитор набуває право вимоги до НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" відокремленого підрозділу "ХМЕЛЬНИЦЬКА АЕС" на підставі Контракту 3-005.

Пунктом 1.2 Договору про відступлення права вимоги 07.3-005.01/00 визначено, що право вимоги, яке відступається по даному договору полягає в оплаті боржником поставленого обладнання на суму 70.482,74 дол. США.

Між компанією "FEDERAL RESOURCES L.L.C.", як первісним кредитором, та компанією "SNG HOLDING & INVESTMENTS LTD", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги від 09.06.2000 № 2/017-00 (далі - Договір про відступлення права вимоги 2/017-00), відповідно до предмету якого первісний кредитор відступає а новий кредитор набуває право вимоги до НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" відокремленого підрозділу "ХМЕЛЬНИЦЬКА АЕС" на підставі Контракту 001/04/97.

Пунктом 1.2 Договору про відступлення права вимоги 2/017-00 визначено, що право вимоги, яке відступається по даному договору полягає в оплаті боржником поставленого обладнання на суму 4.998.994,65 дол. США.

Між компанією "ECONOTECH LIMITED", як первісним кредитором, та компанією "SNG HOLDING & INVESTMENTS LTD", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги від 12.06.2000 № 1-60.005 (далі - Договір про відступлення права вимоги 1-60.005), відповідно до предмету якого первісний кредитор відступає а новий кредитор набуває право вимоги до НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" відокремленого підрозділу "ХМЕЛЬНИЦЬКА АЕС" на підставі Договір поставки 126-18/1в.

Пунктом 1.2 Договору про відступлення права вимоги 1-60.005 визначено, що право вимоги, яке відступається по даному договору полягає в оплаті боржником поставленого обладнання на суму 2.540.101,15 дол. США.

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.10.2006 № 15/33, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 та постановою Верховного суду України від 05.06.2007 визнано недійсним договір про уступку права вимоги від 22.03.2004 № 1/03, укладеного між закритим акціонерним товариством "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОЮЗ" та товариством з обмеженою відповідальністю "АТОМРЕМОНТ".

Вказаним рішенням суду встановлено, що закрите акціонерне товариство "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОЮЗ" набуло право вимоги до державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" на підставі низки договорів уступки вимог, які виникли з контрактів 3-005, 001/04/97 та Договору поставки 126-18/1в. згідно з умовами зазначених контрактів права та обов'язки за ними не можуть передаватися третім особам без письмової згоди на те іншої сторони. Суд зазначив, що відповідачами не надано доказів отримання від позивача згоди на передання прав і обов'язків за вказаними контрактами.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "АТОМРЕМОНТ", як первісним кредитором, та компанією "TOMAN GROUP LTD", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги від 25.03.2004 № 1-УТ (далі - Договір про відступлення права вимоги 1-УТ), відповідно до предмету якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ХМЕЛЬНИЦЬКА АЕС" боргу в сумі 31.857.515,92 грн. (п. 1 Договору про відступлення права вимоги 1-УТ).

Пунктом 3 Договору про відступлення права вимоги 1-УТ визначено, що відступлене право вимоги було придбано первісним кредитором по договору про уступку права вимоги від 22.03.2004 № 1/03.

В подальшому між компанією "TOMAN GROUP LTD", як первісним кредитором, та компанією "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED", як новим кредитором, укладено угоду про уступку права вимоги від 02.04.2004 № 02/04 (далі - оскаржуваний правочин), відповідно до предмету якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ", боргу, який виник на підставі Договору про відступлення права вимоги 1-УТ, в сумі 31.857.515,92 грн. (п. 1.1 оскаржуваного правочину).

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті того, що укладений між відповідачем-3 відповідачем-4 оскаржуваний правочин підлягає визнанню судом недійсним, оскільки був укладений з порушенням положень первинних договорів, на підставі яких виникла заборгованість, яка є предметом оскаржуваного правочину. Крім того, за оскаржуваним правочином відповідачем-3 відступлено відповідачу-4 недійсну вимогу, тобто на підставі договорів про відступлення, деякі з яких визнані недійсними в судовому порядку.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Приписами частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Відповідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, на виключення із загального правила щодо необов'язковості згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні, сторони договору можуть домовитись про можливість відступлення кредитором вимоги виключно за згодою боржника. У цьому випадку передання кредитором своїх прав іншій особі всупереч умовам первісного договору, за яким боржник має цивільні обов'язки, є підставою для визнання правочину про відступлення права вимоги недійсним на підставі на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем-3 та відповідачем-4 письмової згоди позивача на укладення оскаржуваного правочину суд дійшов висновку, що останній укладений всупереч приписам частини 1 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Також, виходячи із того, що відступлене право вимоги за оскаржуваним правочином виникло, зокрема, за договором про уступку права вимоги від 22.03.2004 № 1/03, який визнано недійсним в судовому порядку, суд дійшов висновку про те, що за оскаржуваним правочином відповідачем-3 відступлено відповідачу-4 недійсну вимогу.

Позовні вимоги до відповідача-1 та відповідача-2 задоволенню не підлягають, оскільки останні не є сторонами оскаржуваного правочину.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним оскаржуваного правочину підлягають задоволенню на підставі частини 1 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України, оскільки вказаний правочин укладений з порушенням положень первинних договорів, на підставі яких виникла заборгованість, яка є предметом оскаржуваного правочину. Крім того, за оскаржуваним правочином відступлено недійсну вимогу, приймаючи до уваги те, що право вимоги за оскаржуваним правочином виникло, зокрема, за договором про уступку права вимоги від 22.03.2004 № 1/03, який визнано недійсним в судовому порядку.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача-3 та відповідача-4, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на компанію "TOMAN GROUP LTD" та компанію "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED".

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсною угоду про уступку права вимоги від 02.04.2004 № 02/04, укладену між компанією "TOMAN GROUP LTD" та компанією "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED".

3. Стягнути солідарно компанії "TOMAN GROUP LTD" (Jasmine Court, 35А Regent Street, P.O. Box 1777, Belize City, Belize) та компанії "LADEHEAD ENTERPRISES LIMITED" (United Kingdom, Edinburgh, 71, Brunswick street, EH 7, 5HS, Nr. - 4801514) на користь державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) витрати по сплаті судового збору в сумі 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. В задоволенні позовних вимог до державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" та

закритого акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОЮЗ" відмовити повністю.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12 вересня 2016 року

Суддя С.В. Балац