ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.09.2016 Справа № 905/2382/16

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКТОЛАЙН», Донецька область, м. Словянськ

про: стягнення заборгованості у розмірі 7716,18 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю 2 від 11.01.2016р.;

від відповідача: не зявився;

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКТОЛАЙН», Донецька область, м. Словянськ про стягнення заборгованості у розмірі 7716,18 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4624/2011 в частині порушення строків оплати оренди.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав. Про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, ухвала про порушення провадження у справи та про відкладення розгляду справи були надіслані за адресою, яка зазначена у позовній заяві.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

31.01.2011р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (надалі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКТОЛАЙН» (надалі Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4624/20113.

Договір укладено строком на три роки, що діє з 31.01.2011р. по 25.01.2014р. (п.10.1. договору).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором за умови погодження його з органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном (п.10.4 договору).

Відповідно до п.1.1. Договору, орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування державне майно нежитлові вбудовані приміщення на першому поверсі корпусу №4 загальною площею 424,1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Словянськ, вул. Добровольського, 2, що знаходяться на балансі ВСП НАУ Словянський коледж НАУ, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31 липня 2010р. і становить за незалежною оцінкою 302810,00 грн.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку, (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) грудень 2010р. 4252,68 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди січень 2011р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2011 (п.3.3. Договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6. Договору).

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати (п.3.7. Договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п.3.8. Договору).

Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11. Договору).

Відповідно до п.5.11. Договору, орендар зобовязаний щомісяця до 15 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України). Щоквартально до 10 числа проводити з орендодавцем звірку взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звірки на підставі наданих копій платіжних доручень.

Відповідно до п.5.12. Договору, орендар зобовязаний у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до п.10.6. Договору, чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря-юридичної особи; у разі смерті орендаря.

У відповідності до п.10.9. Договору, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Якщо орендар не виконує обовязок щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення, порядок нарахування та сплати якої передбачено розділом 3 цього договору (п.10.11. Договору).

На виконання умов договору, відповідачеві в строкове платне користування були передані нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 424,1 кв.м. на першому поверсі корпусу №4, які розташовані за адресою: Словянськ, вул. Добровольського, 2, що підтверджується актом приймання-передавання б/н від 31.01.2011р.

У звязку ненадходженням від відповідача з 01.01.2014р. по 13.04.2014р. орендної плати в порушенням п.3.6. Договору, у відповідача перед фондом утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 7716,18 грн.

Згідно з актом приймання-передачі від 30.04.2014р., орендар передав орендоване майно балансоутримувачу.

Листом №11-05-03899 від 15.07.2016р. позивач повідомив відповідача про існуючу заборгованість у розмірі 7716,18грн., а також про необхідність їх погашення.

На час розгляду справи заборгованість у сумі 7716,18 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до вимог ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України , зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною першою ст.193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог ч.2. ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1. ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 67 Господарського кодексу України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

В силу вимог передбачених ч.1. ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1. ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 ЦК України).

За приписами частини другої статті 762 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 285 Господарського кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст.9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Водночас, на спірні правовідношення поширюються також дії спеціального закону, а саме Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до вимог передбачених статтями 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовою підставою користування майном є договір оренди.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що істотною умовою договору є орендна плата.

Відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Приписами частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено обовязки орендаря, де зазначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно вимог передбачених статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до вимог передбачених ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною пятою статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Зазначеній нормі повністю відповідає пункт 3.6 договору, у відповідності до якого відповідач повинен був сплачувати орендну плату не пізніше 15 числа місяця.

Вимогами ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» законодавець зазначив, щоперіод проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Так, позивачем самостійно застосовано положення вказаного Закону та нараховано орендну плату лише з 01.01.2014р. по 13.04.2014р.

Отже, встановивши факт невиконання відповідачем зобовязання по своєчасному і в повному обсязі по внесенню орендної плати, господарський суд дійшов ґрунтовного висновку про стягнення заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач свої зобовязання за Договором оренди №4624/2011 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.01.2011р. належним чином не виконав, орендну плату у період з 01.01.2014р. по 13.04.2014р. не сплатив, у звязку із чим за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 7716,18грн., що підтверджується матеріалами справи.

Будь-яких документів у підтвердження відсутності заборгованості відповідачем надано не було, таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 7716,18грн. є доведеними, обґрунтованими матеріалами справи, а також такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач за розміщення зовнішньої реклами оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості за розміщення зовнішньої реклами становить 7716,18 грн.

На момент прийняття рішення по справі відповідач існуючий борг з 01.01.2014р. по 13.04.2014р. у розмірі 7716,18 грн. не погасив, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 11, 509, 526, 530, 611, 626, 632, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193, 230 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКТОЛАЙН», Донецька область, м. Словянськ про стягнення заборгованості у розмірі 7716,18 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКТОЛАЙН», Донецька область, м. Словянськ (84107, Донецька область, м. Словянськ, вул. Демяна Бєдного, 111; ) заборгованість з орендної плати у розмірі 7716,18 грн. на користь державного бюджету (р/р 0059, МФО 834016, код бюджетної класифікації 22080100, отримувач Словянське УК /м. Словянськ/, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКТОЛАЙН», Донецька область, м. Словянськ (84107, Донецька область, м. Словянськ, вул. Демяна Бєдного, 111; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61024, Харківська обл., м.Харків, вул.Гуданова, буд.18, , р/р 1314, МФО 820172, ДКС України) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко