КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" вересня 2016 р. Справа №904/5699/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт"

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 29.07.2016

у справі № 904/5699/16 ( суддя Головіна К.І.)

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт"

до 1) Державної казначейської служби України;

2) Головного управління Державної казначейської служби України;

3) Прокуратури Дніпропетровської області

про стягнення 45 331,15 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.07.2016 у справі №904/5699/16 повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області про стягнення 45 331,15 грн та додані до неї документи без розгляду.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, ТОВ "Науково-виробнича фірма "Флоріт" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.07.2016 у справі №904/5699/16 та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі заявник просив суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Також, скаржник клопотав про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду з огляду на те, що скаржником не дотримано вимог розділу XII ГПК України.

За вимогами ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, в редакції Закону № 629-VIII,, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на 01 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено мінімальну заробітну плату 1378,00 грн.

Відповідно дно до п.п.2. (7) ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги становить 1 378,00 грн.

Однак, скаржником взагалі не було надано суду доказів про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, натоміть скаржник клопотав перед судом про звільнення останнього від сплати судового збору.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування свого клопотання, про звільнення від сплати судового збору скаржник посилався на те, що згідно ч. 2 ст. 13 Положення відшкодування громодянинові шкоди у випадках передбачених п. 1, 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Колегія суддів зазначає наступне, відповідно до ст. 14 вказаного Закону України передбачено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Однак, як вбачаться з матеріалів оскарження, що у позовній заяві скаржник не оскаржує постанову про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Прокуратури Дніпропетровської області, а відповідно просить стягнути з прокуратури вартість втраченого майна, тобто предметом позову є вимога майнового характеру, заявлена в порядку господарського судочинства, що виключає застосування ст. 14 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Тому у даному випадку сплата судового збору, як вже зазначалось, регулюється Законом України "Про судовий збір", в якому, зокрема, передбачається звільнення від сплати судового збору позивачів за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (п. 6 ст. 5 Закону України "Про судовий збір).

Однак, наведена скаржником обставина не може вважатись підставою для звільнення від сплати судового збору.

Необхідно зазначити, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. (пункт 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII).

Таким чином, право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку зменшити розмір судового збору, звільнити сторону від його сплати або відстрочити.

Враховуючи те, що скаржником не надано суду належних доказів на підтвердження його майнового стану та доказів неможливості останнім сплатити судовий збір, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційна скарга повертається заявникові.

Водночас, судова колегія зазначає, що згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Не приймати до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №904/5699/16 та повернути її заявникові.

3. Матеріали оскарження №904/5699/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов

з оригіналом згідно

секретар судового засідання В.С.Добрицька