РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016Справа №910/13399/16
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛТ КОМ"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс"
простягнення 100000,00 грн.
за участю представників сторін

позивача:Тарароєва О.О. (довіреність б/н від 05.08.2016р.)
відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТ КОМ" (надалі - ТОВ "ЛТ КОМ", позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс" (надалі - ТОВ "Юнекс", відповідач) про стягнення заборгованості за договором у розмірі 100000,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним договором про надання інформаційно-технічних консалтингових послуг №1 від 01.09.2014р. щодо оплати наданих послуг в порядку та строки, передбачені умовами вказаного договору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. порушено провадження у справі №910/13399/16 та розгляд справи призначено на 20.07.2016р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2016р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 25.07.2016р., розгляд справи відкладено на 14.09.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні надав документи на виконання вимог ухвали суду, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача на виклик суду не з'явився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

При цьому, суд відзначає, що ухвали суду про порушення провадження по справі від 25.07.2016р. та про відкладення відправлені на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 02090, м. Київ, вул. Гродненська, буд. 29, кв. 18 .

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини та враховуючи те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/13399/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не зазначено договором.

01.09.2014р. між ТОВ "Юнекс" (замовник, відповідач) та ТОВ "ЛТ КОМ" (виконавець, позивач) було укладено договір про надання інформаційно-технічних консалтингових послуг №1, згідно із п.1.1. якого виконавець за завданням замовника зобов'язується надавати інформаційно-технічні консалтингові послуги, (далі - Послуги), а замовник зобов'язується оплатити їх.

Згідно п.1.2 договору перелік інформаційно-технічних консалтингових послуг, що надаються виконавцем за умовами даного включає: - роботи з профілактичних заходів оргтехніки, що полягають у чистці, змазці або заміні ресурсних вузлів, врегулюванні, налагодженні тощо; - діагностичні та тесту вальні роботи; - ремонтні роботи серверів; - роботи з обслуговування серверів, що потребують де фрагментації жорстких дисків; розробці та організації заходів з резервування та архівування даних; модернізації та налагодженні серверів; - заходи з оптимізації роботи серверів, інсталяція та підключення серверів; - надання консультацій співробітникам замовника з приводу порядку роботи з оргтехнікою та серверами; - інші роботи та послуги, пов'язані з обслуговування та ремонтом комп'ютерної та офісної техніки.

За змістом п.1.3 договору замовник зобов'язується прийняти та оплатити послуги, встановлені в п. 1.2 договору. Вид робіт/послуг, їх обсяг та остаточна вартість будуть визначатися в актах виконаних робіт/наданих послуг.

У п. 3.2 договору сторони погодили, що по факту виконання робіт виконавець направляє замовнику два примірники Акту із зазначенням обсягу виконаних робіт.

Замовник зобов'язаний протягом 3-х днів після отримання акту прийняти виконані роботи (надані послуги) або направити письмові заперечення (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору після підписання акту, замовник не пізніше 10 (десяти) днів зобов'язаний провести розрахунок з виконавцем.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом року. У випадку, якщо за тридцять днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не виявить бажання розірвати його, договір вважається автоматично пролонгованим на наступний календарний рік (п.п. 8.1, 8.2 договору).

Як встановлено судом, Додатком №1 до договору, сторонами погоджено перелік робіт та їх вартість.

На підставі п.3.2 договору позивачем передано відповідачеві наступні акти виконаних робіт (наданих послуг ):

- Акт №1 від 30.09.2014р. за ремонт серверів у кількості 10 одиниць та тестувальні роботи на загальну суму 40000,00 грн.;

- Акт №2 від 31.102014р. за інсталяцію та підключення серверів у кількості 5 одиниць та надання консультацій співробітникам з приводу порядку роботи з серверами на загальну суму 12000,00 грн.

- Акт №3 від 30.11.2014р. за діагностичні роботи, заходи оптимізації роботи серверів у кількості 30 одиниць та модернізація і налагодження серверів на загальну суму 30000,00 грн.

- Акт №4 від 31.12.2014р. за ремонт принт-серверів у кількості 3 одиниць, інсталяція програмного забезпечення на сервер, надання консультацій співробітникам замовника з приводу порядку роботи з оргтехнікою та серверами і роботи з профілактичних заходів оргтехніки на загальну суму 18000,00 грн.

Вказані акти підписано зі сторони замовника (відповідача) уповноваженим представником без зауважень та скріплені печаткою товариства.

Відповідно до п. 3.4 договору після підписання акту, замовник не пізніше 10 (десяти) днів зобов'язаний провести розрахунок з виконавцем.

Отже, послуги, надані виконавцем, підлягають оплаті протягом 10 днів з дня підписання Акту оплата здійснюється наступним чином:

- за Актом №1 від 30.09.2014р. в строк до 10.10.2014р.;

- за Актом №2 від 31.10.2014р. в строк до 10.11.2014р.;

- за Актом №3 від 30.11.2014р. в строк до 10.12.2014р.;

- за Актом №4 від 31.12.2014р. в строк до 10.01.2015р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, відповідач взяті на себе за договором №1 від 01.09.2014р. зобов'язання не виконав, послуги у визначений договором строк не оплатив.

Сторонами також підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 15.01.2015р., відповідно до якої підтверджено заборгованість відповідача за вищевказаними Актами на суму 100000,00 грн.

21.02.2015р. позивач звернувся до відповідача із претензією №27 відповідно до якої просив погасити наявну заборгованість.

Листом б/н від 18.03.2015р. ТОВ "Юнекс" визнало заборгованість за договором у розмірі 100000,00 грн., однак вказував на те, що у підприємства відсутні кошти на погашення даної заборгованості, зобов'язання щодо оплати будуть виконані негайно при розв'язанні фінансових проблем на підприємстві.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги положення укладеного договору, суд дійшов висновку щодо наявності у відповідача заборгованості за договором №1 від 01.09.2014р. у розмірі 100000,00 грн. Вказані обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи довідкою №2-12/09/16 від 12.09.2016р. ТОВ "ЛТ КОМ".

Факт наявності прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання судом встановлено та по суті не оспорено відповідачем.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем позовні вимоги доведені повністю, вимоги щодо стягнення з ТОВ "Юнекс" на користь ТОВ "ЛТ КОМ" заборгованості у розмірі 100000,00 грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТ КОМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс" про стягнення заборгованості у розмірі 100000,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс" (02090, м. Київ, вулиця Гродненська, будинок 29, кв. 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТ КОМ" (02090, м. Київ, вулиця Гродненська, будинок 29, кв. 18, ) заборгованість у розмірі 100000(сто тисяч) грн. 00 коп.; судовий збір у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 14.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 19.09.2016р.

Суддя В.В. Князьков