РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

14 вересня 2016 року Справа № 902/376/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.07.2016р. у справі №903/376/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул.Магістратська, 2, м.Вінниця, 21050)

до Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036 )

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії від 29.03.2016р. №22-рш.

за участю представників:

позивача - Кухарчук Л.В. - довіреність № 1-14-5067 від 04.01.2016 р. в справі;

відповідача - Драпак Ю.П. - довіреність № 56/16 від 16.06.2016 р. в справі;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 14.07.16р. у справі №903/376/16 відмовлено у позові Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії від 29.03.2016р. №22-рш.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при розгляді справи №03-08/05-16 не було допущено порушення процедурних правил, повно встановлено всі обставини, всебічно та у відповідності до законодавства проведено їх аналіз та прийнято рішення у відповідності до законодавства (арк.справи 192-196).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В скарзі апелянт зазначає, що Товариство видало попередження про припинення постачання електроенергії від 28 жовтня 2015 року з запланованою датою відключення на 10 листопада 2015 року та рекомендованим листом з повідомленням про вручення через поштове відділення УДППЗ «Укрпошта» надіслало його Споживачу.

06 листопада 2015 року Споживач отримав попередження про постачання електричної енергії, тобто за 3 робочих дня до його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №573 та квитанцією ВПЗ.

10 листопада 2015 року Товариством на підставі заявки від 10 листопада 2015 року №2 на виконання робіт на електроустановках Товариства виконаної за нарядом від 10 листопада 2015 року №1061, припинено постачання електричної енергії Споживачу.

Тому скаржник вважає хибними висновки суду першої інстанції, що дії Товариства щодо припинення 10 листопада 2015 року постачання електричної енергії Споживачу є такими, що не відповідають вимогам ПКЕЕ і є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 2 статті 50, пунктом 5 частини 2 статті 13 ЗУ «Про захист економічної конкуренції».

Апелянт звертає увагу, що в рекомендованому повідомленні про вручення зазначена дата вручення поштового відправлення, наявний підпис у графі «за довіреністю» та підпис у графі «підпис працівника поштового зв'язку». Відмітки у графі «Вищезазначене поштове відправлення, поштовий переказ не вручено» не було, що дає підстави стверджувати, що Заявник, був належним чином попереджений про заплановане на 10 листопада 2015 року відключення.

На підставі викладеного скаржник просить суд скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 14 липня 2016 року у справі №902/376/16 повністю. Прийняти нове рішення, яким задоволити позов ПАТ «Вінницяобленерго» - визнати протиправним та скасувати рішення (пункти 2, 3, 4) адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29 березня 2016 року №22-рш у справі №03-08/05-16 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго».

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" прийнято до провадження, справу призначено до слухання (арк.справи 212-216).

30.08.2016р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (вх.№22747/16, арк.справи 227-229).

У відзиві відповідач, зокрема зазначає, що попередження про припинення постачання електричної енергії від 28.10.2015р. №С0-56-190, в якому зазначено, що з 10 годин 10 листопада 2015 року Заявнику буде припинено електропостачання і яке Товариством надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом, не було вручено Заявнику або його уповноваженій особі, що є порушенням п.7.5 Правил користування електричною енергією. Звертає увагу на лист-відповідь Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 16.12.2015р. №10-13-1661.

На підставі викладеного відповідач просить суд залишити рішення господарського суду Вінницької області від 14.07.2016р. у справі №902/376/16 без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Вінницяобленерго» - без задоволення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 14.09.2016р. позивач (апелянта) вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в ній; пояснив, що споживач був попереджений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції, відключення електроенергії відбулося саме в той день, який був вказаний в попередженні; просив апеляційну скаргу задоволити, а рішення господарського суду Вінницької області скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив повністю з підстав викладених у відзиві, пояснив, що фактично повідомлення вручено споживачу менше чим за три дні, тому відключення електроенергії відбулося з порушенням вимог законодавства; просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області - без змін.

Третя особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, хоч повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги було відправлено на адресу третьої особи у встановленому законом порядку (арк.справи 224).

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст.102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

17.08.2010р. між ВАТ «Вінницяобленерго» (перейменовано у ПАТ «Вінницяоблерго») в особі «СО Калинівські ЕМ» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір № 752 про постачання електричної енергії за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 65 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (арк.справи 19-41).

Станом на 01.10.2015р. за ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість за порушення ПКЕЕ у вигляді нарахованої оперативно-господарської санкції в сумі 194283,96 грн. по Акту №0051 від 10.07.2013 року згідно Договору.

28 жовтня 2015 року позивач видав попередження про припинення постачання електроенергії №СО-56-190 з запланованою датою відключення на 10.11.2015 р. (10 год. 00 хв.) (арк.справи 46).

Попередження про припинення постачання електричної енергії надіслано позивачем ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (номер повідомлення - 605) (арк.справи 47).

10 листопада 2015 року представниками СО «Калинівські ЕМ», у зазначений у попередженні час, було припинено електропостачання на об'єкт ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно розпорядження адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.02.2016р. №05-рк розпочато розгляд справи №03-08/05-16 проти Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.2 ст.50, п.5 ч.2 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом у територіальних межах Вінницької області (в межах електричних мереж, що перебували у власності чи користуванні ПАТ «Вінницяобленерго») у вигляді відмови від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання.

Рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.03.2016р. №22-рш у справі №03-08/05-16 вирішено:

1. Визнати, що Публічне акціонерне товариства «Вінницяобленерго» у період з січня 2015 року по дату прийняття рішення у цій справі займало монопольне становище на ринках постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами у територіальних межах Вінницької області в межах електричних мереж, що перебували у власності чи користуванні ПАТ «Вінницяобленерго», з часткою 100 відсотків.

2. Визнати, що дії Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Калинівських ЕМ щодо припинення постачання електричної енергії на об'єкт ФОП ОСОБА_1 10 листопада 2015 року, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, без дотримання вимог пункту 7.5 ПКЕЕ, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 5 частини 2 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом у територіальних межах Вінницької області (в межах електричних мереж, що перебували у власності чи користуванні ПАТ «Вінницяобленерго») у вигляді відмови від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання.

3. За порушення, вказане в пункті 2 цього Рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

4. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 рішення, шляхом відновлення електропостачання на об'єкт за адресою: АДРЕСА_2, про що повідомити територіальне відділення з наданням відповідних доказів у десятиденний строк з дня отримання рішення.

Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України при прийнятті спірного рішення кваліфікувало дії Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» за ознаками п.2 ст.50 та п.5 ч.2 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» як зловживання монопольним становищем у вигляді відмови від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання, що не відповідає вимогам ПКЕЕ.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, в порядку ст. 30 ГПК України зобов'язав Вінницьку дирекцію УДППЗ «Укрпошта» направити в судове засідання повноважного компетентного представника для дачі пояснень по суті спору, зокрема щодо доставки поштової кореспонденції СПД ОСОБА_1

Вінницька дирекція УДППЗ «Укрпошта» в поясненнях №10-22-827 від 22.06.2016 р. (арк.справи 171) повідомила наступне:

«Рекомендований лист з повідомленням №605 від 28.10.2015р. із КПЗ Калинівка призначенням с. Писарівка на ім'я ОСОБА_1 надійшов у відділення поштового зв'язку Комунарівка, яке обслуговує с. Писарівка, 03.11.2015 року. Цього ж дня лист був виданий листоноші в доставку, але не був вручений в зв'язку з відсутністю адресата.

06.11.2015 р. начальником ВПЗ Комунарівка ОСОБА_5 даний лист був вручений водію ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 без розписки за його отримання та без відповідного доручення.

Рекомендоване повідомлення про вручення листа відправлено за №573 та вручене 10.11.2015р. уповноваженій особі ПАТ «Вінницяобленерго» Калинівські ЕМ Кухарчуку Л.В.

10.12.2015р. ОСОБА_6 повернув лист начальнику відділення зі слідами розкриття та з поясненнями, що він не зміг передати лист ОСОБА_1 у зв'язку з його відсутністю.

16.12.2015р. рекомендований лист №605 повернутий за зворотною адресою у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Проте, 17.12.2015р. уповноважена особа ПАТ «Вінницяобленерго» СО Калинівські ЕМ Кухарчук Л.В. від отримання листа відмовилася».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Як встановлено ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення прав інших суб'єктів господарювання чи споживачів.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом АМК України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб'єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

В матеріалах справи відсутні, а позивачем не наведено жодних порушень процедурних правил органом Антимонопольного комітету України при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно статті 5 Закону України «Про природні монополії» суб'єкти, що здійснюють діяльність у сфері розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, є суб'єктами природних монополій в Україні.

Щодо повідомлення №605 від 28.10.2015 р. колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р. (зі змінами та доповненнями) (надалі Правила) визначено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом 90 Правил визначено, що адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

В поштовому повідомленні № 605 зазначена дата вручення поштового відправлення 06.11.2015 р., в графі: «за довіреністю» міститься прізвище ОСОБА_1, в графі: «підпис працівника поштового зв'язку» міститься підпис.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поштове повідомлення №605 відповідало всім вимогам, а відтак давало підстави позивачу стверджувати про отримання попередження ФОП ОСОБА_1 06.11.2015р.

Надаючи оцінку діям позивача при відключенні ФОП ОСОБА_1 від постачання електричної енергії колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Вінницької області з огляду на наступне.

Як встановлено п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. за №417/1442 (надалі ПКЕЕ), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Пунктом 6.1.3. Договору визначено, що електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено Постачальником у разі несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком № 3, за умови повідомлення Споживача не пізніше ніж за три робочих дні.

Відповідно до п.7.5 ПКЕЕ постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії. Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Додатком № 5 до Договору визначено режим роботи: 6 днів на тиждень, 9 год. на добу. (арк.справи 32)

Враховуючи дату вручення попередження про припинення постачання електричної енергії 06.11.2015р. та виходячи з вимог п. 7.5 ПКЕЕ, п. 6.1.3. Договору, і Додатку №5 до Договору припинення постачання електричної енергії могло б бути 11.11.2015 р. (середа), якій передують три робочі дні (субота, понеділок, вівторок). Однак, як вірно відмічено господарським судом Вінницької області, відключення відбулося 10.11.2015 р. (вівторок), з порушенням цього строку .

У п.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що у розгляді справ зі спорів, пов'язаних із зловживанням монопольним становищем на ринку, господарським судам необхідно мати на увазі, що наведений у статті 29 ГК України перелік дій, що визнаються таким зловживанням, не можна вважати вичерпним. Згідно з приписом частини першої статті 41 ГК України законодавство, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму у господарській діяльності, складаються з цього Кодексу, закону про Антимонопольний комітет України, інших законодавчих актів. До таких законодавчих актів належить і Закон України "Про захист економічної конкуренції", який передбачає як кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку (частина перша статті 13), так і перелік відповідних дій чи бездіяльності (частина друга цієї статті).

У застосуванні відповідної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" господарським судам необхідно мати на увазі, що частина перша її містить кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем стосовно необмеженого кола випадків такого зловживання, а частина друга - перелік деяких з числа відповідних випадків, причому цей перелік не є вичерпним. Отже, сама лише відсутність у згаданому переліку вказівки про ті чи інші дії (бездіяльність) суб'єкта господарювання не є перешкодою для кваліфікації таких дій (бездіяльності) за ознаками частини першої даної статті.

Також, пунктом 14 Постанови Пленуму ВГСУ №15 від 26.12.2011р. визначено, що для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі ущемлення інтересів споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Такі дії позивача не були б можливі за умов існування значної конкуренції на ринку постачання електричної енергії, оскільки за умов діяльності ринку інших суб'єктів господарювання споживач мав би змогу у випадку вчинення позивачем неправомірних дій здійснити перехід до іншого постачальника електричної енергії, який би діяв у суворій відповідності до вимог ПКЕЕ та інших нормативних документів у сфері енергопостачання.

Зважаючи на все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Вінницької області, що Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при розгляді справи №03-08/05-16 не було допущено порушення процедурних правил, повно встановлено всі обставини, всебічно та у відповідності до законодавства проведено їх аналіз та прийнято рішення у відповідності до законодавства, а тому в позові відмовлено правомірно.

Зазначеним вище спростовуються викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта про вручення Споживачу - ФОП ОСОБА_1 попередження про припинення постачання електричної енергії з дотриманням п.7.5 ПКЕЕ.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст.ст.33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального ко-дексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.07.16 р. у справі №903/376/16 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.