ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016 року Справа № 904/2843/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: представник ОСОБА_1, довіреність № б/н від 05.01.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі № 904/2843/16

за позовом Приватного підприємства фірми "ГСК", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис", м. Дніпропетровськ

про стягнення 163 798, 95 грн. за договором банківського рахунку

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма "ГСК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" про стягнення з останнього на свою користь заборгованості за договором банківського рахунку № 299/04 зі змінами від 08.04.2004 року у сумі 105 379, 19 грн., 3% річних у сумі 4 503, 88 грн., інфляційних втрат у сумі 53 915, 88 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі № 904/2843/16 (суддя Назаренко Н.Г.) позов задоволено в повному обсязі; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "БАЗИС" на користь Приватного підприємства фірми "ГСК" основний борг у сумі 105 379, 19 грн., 3% річних 4 503, 88 грн., інфляційні втрати 53 915, 88 грн., витрати по сплаті судового збору 2 456, 99 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що на підставі договору банківського рахунку № 299/04 від 08.04.2004 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком "Базис", який в подальшому змінив найменування на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Базис", та Приватним підприємством фірмою "ГСК", банком було відкрито позивачу поточний рахунок та здійснювалось його розрахунково-касове обслуговування. Постановою Правління Національного банку України № 168 від 20.04.2012 року в ПАТ "АКБ "Базис" призначена тимчасова адміністрація строком на шість місяців та введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23.04.2012 року до 23.07.2012 року. Постановою Правління Національного банку України № 357 від 23.08.2012 року "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Базис" з 28.08.2012 року відкликано банківську ліцензію, ініційовано процедуру ліквідації та призначено ліквідатора ПАТ "АКБ "БАЗИС". В подальшому, 14.08.2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва винесено постанову по справі № 826/2238/1-а, якою визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012 року № 357 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис". Окрім того, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року по справі № 820/18776/14 скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи ПАТ "АКБ "БАЗИС". Місцевий господарський суд, врахувавши, що ліквідаційна процедура стосовно підприємства відповідача була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014 року, визнав правомірними вимоги позивача щодо повернення йому коштів у сумі 105 379, 19 грн., що знаходилися на його поточному рахунку, які так і не були повернуті відповідачем. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних за результатами перевірки розрахунку заявлених відповідних сум судом задоволені на підставі ст. 625 ЦК України.

Не погодившись з прийнятим господарським судом рішенням, Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі не враховані ті обставини, що 23.08.2012 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 357 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Базис", відповідно до якої вирішено з 28.08.2012 року відкликати банківську ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації банку. З моменту ініціювання процедури ліквідації та відкликання банківської ліцензії (з 28.08.2012 року) Національним банком України призначено ліквідатора банку службовця Національного банку України. Кореспондентські рахунки ПАТ "АКБ "Базис" в Управлінні НБУ в Харківській області було закрито, а на накопичувальний рахунок НБУ перераховані залишки коштів по кореспондентському рахунку ПАТ "АКБ "Базис" станом на 28.08.2012 року. Ліквідаційна процедура стосовно банку була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014 року. Також, судовим рішенням скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи - банку. За доводами відповідача, у період часу з 28.08.2012 року по 21.10.2014 року (протягом дії ліквідаційної процедури) усі кошти, надходження яких повязано зі здійсненням ліквідатором банку ліквідаційної процедури, зараховувались саме на накопичувальний рахунок в Управлінні НБУ в Харківській області. Після припинення ліквідаційної процедури банку та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо видів економічної діяльності, які здійснюються ПАТ "АКБ "Базис", а саме виключення з видів діяльності ПАТ "АКБ "Базис" виду діяльності за КВЕД 65.12.1."Комерційні банки" у звязку з неможливістю здійснення ПАТ "АКБ "Базис" банківської діяльності, ПАТ "АКБ "Базис" перестав бути банківською установою. Відносно рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних відповідач зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Однак, оскільки протягом дії ліквідаційної процедури усі кошти, надходження яких повязано зі здійсненням ліквідатором банку ліквідаційної процедури, зараховувались саме на накопичувальний рахунок в Управлінні НБУ в Харківській області, а відтак відповідач не отримував грошові кошти та не користувався ними, на думку відповідача, стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних у відповідних сумах, розрахованих від суми, яку відповідач не утримував та якою не користувався, є безпідставним. Також, відповідач зазначає і про те, що оскаржуваним рішенням господарського суду певні суми на користь позивача стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис", тоді як у звязку з набранням законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 року у справі № 826/2238/13-а 08.12.2014 року проведені позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис", за результатами яких, зокрема, ухвалено рішення щодо зміни найменування товариства на Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис".

Позивач у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судових засідань з розгляду апеляційної скарги позивач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням відповідно до матеріалів справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими позивачу направлені відповідні ухвали суду (а.с. 134,143, 149, т. 1).

18.07.2016 року до апеляційного господарського суду від позивача електронною поштою надійшла заява, відповідно до якої позивач вважає подану відповідачем апеляційну скаргу необґрунтованою. Позивач зазначає, що своїми діями ПАТ "АКБ "Базис" порушує право власності позивача на належні йому грошові кошти, а саме порушує право позивача володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном - грошовими коштами. Також, позивач посилається на ті обставини, що рішенням Господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі № 922/4783/15 стягнуто з Національного банку України на користь відповідача грошові кошти у сумі 19 564 357, 34 грн., які знаходяться на накопичувальному рахунку в Управління НБУ в Харківській області. За таких обставин, на думку позивача, твердження відповідача про відсутність правових підстав для задоволення позову у звязку з тим, що кореспондентські рахунки ПАТ "АКБ "Базис" в Управлінні НБУ в Харківській області були закриті та залишки коштів на цих рахунках були перераховані на накопичувальний рахунок НБУ, є безпідставними та необґрунтованими. У заяві позивача наведено клопотання розглядати справу без участі представника позивача у звязку з фінансовими труднощами позивача.

Заява позивача, відповідно до якої позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін, та у якій наведено клопотання здійснити розгляд справи у судовому засіданні 07.09.2016 року без участі представника позивача, надійшла до апеляційного господарського суду також 06.09.2016 року.

За наведеного вище, неявка у судові засідання апеляційного господарського суду повноважного представника позивача не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд відкладав розгляд апеляційної скарги з 18.07.2016 року на 27.07.2016 року, з 27.07.2016 року на 07.09.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги у даній справі терміном на 15 днів.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.09.2016 року у звязку з перебуванням у відпустці судді Пархоменко Н.В. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Коваль Л.А. (доповідач), судді Білецька Л.М., Чередко А.Є.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.09.2016 року апеляційний господарський суд у вищезазначеному новому складі суддів апеляційну скаргу у даній справі прийняв до свого провадження.

У судовому засіданні 07.09.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2004 року Акціонерний комерційний банк "Базис" (в подальшому Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Базис", на теперішній час у звязку зі зміною найменування Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис", яке не здійснює банківську діяльність) (банк) та Приватне підприємство фірма "ГСК" (клієнт) уклали договір банківського рахунку № 299/04 (далі - Договір) (а.с. 13-16, т. 1), за умовами якого (п. 1.1.) банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні № 0011 відповідно до Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року, та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди від 20.08.2004 року до Договору пункт 1.1. Договору доповнено новим абзацом наступного змісту: "0011" (а.с. 17, т. 1).

Пунктом 2.1., підпунктами 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. Договору передбачено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком безспірного стягнення та безакцептного списання коштів; отримувати готівкові кошти у межах касової заявки на отримання готівки і за умови наявності коштів на рахунку у випадках, передбачених законодавством; вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків, надання інших, обумовлених цим Договором послуг.

Відповідно до пункту 2.2., підпункту 2.2.1. Договору банк має право використовувати кошти клієнта, які знаходяться на його рахунку, гарантуючи їх наявність і проведення розрахунково-касового обслуговування відповідно до чинного законодавства та нормативних актів НБУ.

Згідно з пунктом 2.3. Договору, підпунктами 2.3.1.-2.3.6. цього пункту Договору банк зобовязаний приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком; належним чином виконувати умови цього Договору; нараховувати та сплачувати відсотки за користування тимчасово вільними коштами, що знаходяться на рахунку клієнта; своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до нормативних актів про безготівкові розрахунки в господарському обігу України; забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта; приймати та видавати готівку відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до підпункту 2.4.1. пункту 2.4. Договору клієнт зобовязаний виконувати умови цього Договору, додержуватись вимог чинного законодавства та нормативних актів Національного банку України з питань здійснення розрахунково-касових операцій та надання звітності; надавати своєчасно банку необхідні документи для відкриття, ведення, закриття і переоформлення рахунку.

Клієнт застосовує форми розрахунків, що передбачені законодавством України та нормативними актами НБУ (п. 4.1. Договору).

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Також, відповідно до пункту 6.3. Договору обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє протягом 10-ти років до 08.04.2014 року (п. 7.1. Договору).

27.09.2004 року Акціонерний комерційний банк "Базис" та Приватне підприємство фірма "ГСК" уклали додаткову угоду № б/н до договору № 301/04/Н-Б про банківське обслуговування в системі "Інтернет-Банкінг" від 08.04.2004 року, якою внесли зміни до Додатку № 1 від 20.08.2004 року щодо переліку рахунків, які обслуговуються системою "Інтернет-Банкінг", усього два рахунки: № 0011 та № 0111 (а.с. 18, т. 1).

Як вбачається з виписки по банківському рахунку позивача № 0011, який відкрито Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Базис", складеної за період з 28.08.2012 року по 03.09.2012 року, залишок грошових коштів позивача на рахунку № 0011 станом на 03.09.2012 року становив 105 379, 19 грн. (а.с. 84, т. 1).

Постановою Правління Національного банку України від 20.04.2012 року № 168 "Про призначення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний банк "Базис" у вказаному банку призначено тимчасову адміністрацію строком на шість місяців з 23.04.2012 року до 23.10.2012 року, призначено тимчасовим адміністратором ПАТ "АКБ "Базис" службовця Національного банку України; з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану ПАТ "АКБ "Базис" введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23.04.2012 року до 23.07.2012 року (а.с. 189-190, т. 1).

Постановою Правління Національного банку України від 23.08.2012 року № 357 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" (м. Харків") з 28.08.2012 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "Базис"; з 28.08.2012 року припинено повноваження тимчасового адміністратора, правління (ради директорів), ради і загальних зборів ПАТ "АКБ "Базис"; призначено ліквідатором ПАТ "АКБ "Базис" службовця Національного банку України. Пунктом 11.6. цієї постанови зобовязано ліквідатора ПАТ "АКБ "Базис" протягом 10 робочих днів ужити заходів щодо перерахування коштів ПАТ "АКБ "Базис" з його кореспондентських рахунків на накопичувальний рахунок, закрити прямі кореспондентські рахунки (а.с. 191-194, т. 1).

В подальшому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 року у справі № 826/2238/13-а визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012 року № 357 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" (м. Харків)". Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014 року (а.с. 195-217, т. 1).

Отже, ліквідаційна процедура стосовно підприємства відповідача була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014 року.

Окрім цього, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року по справі № 820/18776/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 року, скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис".

Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі № 922/4783/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Харківській області про стягнення коштів в розмірі 19 564 357, 34 грн., яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 року (а.с. 38-56, т. 1), та які мають преюдиціальне значення при вирішенні даної справи в силу частини третьої статті 35 ГПК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі № 922/4783/15 також встановлено, що протягом дії ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис", а саме 28.08.2012 року між Національним банком України в особі начальника Управління Національного банку України в Харківській області та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Базис" в особі ліквідатора укладено договір № 1 банківського рахунку, предметом якого стало відкриття в Управлінні Національного банку України в Харківській області накопичувального рахунку для проведення розрахунків ліквідатором та рахунок зі спеціальним режимом його використання.

28.08.2012 року в Управлінні Національного банку України в Харківській області Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний банк "Базис" відкрито накопичувальний рахунок № 0.

29.08.2012 року кореспондентські рахунки Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" та Першої Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" в Управлінні Національного банку України в Харківській області було закрито, а 30.08.2012 року на накопичувальний рахунок № 0 були перераховані залишки станом на 28.08.2012 року по кореспондентському рахунку Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" у сумі 3 819 466, 82 грн. та залишки станом на 28.08.2012 року по кореспондентському рахунку Першої Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" у сумі 564 617, 71 грн., а всього 4 384 084, 53 грн.

Окрім цього, у період часу з 28.08.2012 року по 21.10.2014 року (тобто протягом дії ліквідаційної процедури) усі кошти, надходження яких пов'язано зі здійсненням ліквідатором Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" ліквідаційної процедури, зараховувались саме на накопичувальний рахунок в Управлінні Національного банку України в Харківській області № 0 (особовий рахунок № 0001).

Станом на 29.12.2014 року на накопичувальному рахунку Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" № 0 (за планом рахунків ПАТ "АКБ "Базис" № 0001), відкритому в Управлінні Національного банку України в Харківській області, знаходилось 19 564 357, 34 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі № 922/4783/15 за результатами дослідження обставин справи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" про стягнення з Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Харківській області коштів у розмірі 19 564 357, 34 грн., які знаходились на накопичувальному рахунку Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" № 0 в Управлінні Національного банку України в Харківській області, задоволено, вказані кошти стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис".

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції станом на дату ініціювання процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис") ліквідатором здійснюється опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури у газеті "Урядовий кур'єр" чи "Голос України" за рахунок банку у строки, передбачені законами України, з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії або власником банку рішення про ліквідацію банку. Протягом одного місяця з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури кредитори мають право заявити ліквідатору про свої вимоги до банку.

Ліквідатор припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення одного місяця з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури. Ліквідатор протягом трьох місяців з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури здійснює такі, зокрема, заходи щодо задоволення вимог кредиторів: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги у разі їх непідтвердження; відповідно до вимог нормативно-правових актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надає Фонду протягом двадцяти робочих днів із дня настання недоступності вкладів повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, із визначенням їх розрахункової суми, що підлягає відшкодуванню; складає перелік акцептованих ним вимог для затвердження Національним банком України; сповіщає кредиторів про акцептування вимог (ст. 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у відповідній редакції).

03.09.2012 року Приватне підприємство фірма "ГСК" звернулось до ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" зі своїми кредиторськими вимогами до банку у загальній сумі 105 379, 19 грн., які ґрунтуються на спірному Договорі банківському рахунку № 229/04 від 08.04.2004 року, у звязку з тим, що відповідно до цього Договору на рахунку позивача № 0011, відкритому Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Базис", знаходяться грошові кошти у зазначеній сумі (а.с. 83, т. 1).

Заявлені Приватним підприємством фірма "ГСК" кредиторські вимоги до банку відповідно до повідомлення т.в.о. ліквідатора банку (а.с. 82, т. 1) акцептовані у загальній сумі 105 379, 19 грн., тобто у повному обсязі, 14.09.2012 року внесені до реєстру вимог кредиторів, віднесені до сьомої черги задоволення.

За інформацією відповідача (а.с. 80, т. 1) з 26.12.2012 року кредиторська заборгованість за поточним рахунком № 0011 обліковувалась на рахунку № 0110 (кошти клієнтів банку за недіючими рахунками), який був відкритий позивачу на підставі постанови Національного банку України від 23.08.2012 року № 357 та згідно листа Національного банку України від 31.10.2012 року № 55-017/16794.

У відповідності до п. 20.9. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (в редакції, чинній на дату вказаних правовідносин), поточний рахунок № 0011 в Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний банк "Базис", м. Харків, закрито 30.01.2013 року. З 01.01.2015 року кредиторська заборгованість у сумі 105 379, 19 грн., яка обліковувалась на рахунку № 0110 (кошти клієнтів банку за недіючими рахунками), була перенесена на рахунок № 3771 (розрахунки з іншими дебіторами в національній валюті), який був відкритий позивачу.

Після припинення ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 від 24.03.2016 року (а.с. 22-23, т. 1), у якій навів вимогу перерахувати на користь позивача, зазначивши свої дані щодо ідентифікаційного коду, місцезнаходження та номеру рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк", суму заборгованості за Договором банківського рахунку № 299/04 зі змінами від 08.04.2004 року 105 379, 19 грн., а також 3% річних у сумі 4 503, 88 грн., збитки від інфляції у сумі 53 915, 88 грн.

У відповідь на вказану претензію (лист від 31.03.2016 року, вих. № 140) відповідач зазначив, що з 28.08.2012 року тривалий час ПАТ "АКБ "Базис" знаходився у процедурі ліквідації, під час якої була повністю припинена фінансово-господарська діяльність підприємства; на даний час товариством вживаються передбачені законом заходи щодо відновлення фінансово-господарської діяльності ПАТ "АКБ "Базис" (а.с. 33, т. 1).

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" (а.с. 81, т. 1), підписаної його генеральним директором, станом на 05.05.2016 року заборгованість ПАТ "АКБ "Базис" перед Приватним підприємством фірмою "ГСК" складає 105 379, 19 грн.

Станом на час розгляду справи як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, відповідач не повернув позивачу кошти у сумі 105 379, 19 грн.

Доказів повернення вказаної суми грошових коштів на користь позивача в межах процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" матеріали справи також не містять. Окрім того, заборгованість відповідача перед позивачем саме у вказаній сумі, як зазначено вище, підтверджена відповідачем станом на 05.05.2016 року, тобто на дату після припинення ліквідаційної процедури щодо Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис".

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частинами першою та третьою ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

За положеннями статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Як встановлено вище, поточний рахунок позивача № 0011 в Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний банк "Базис" закрито 30.01.2013 року, строк дії Договору банківського рахунка № 299/04 від 08.04.2004 року закінчився 08.04.2014 року, ліквідаційна процедура стосовно Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" припинена 21.10.2014 року, після закінчення ліквідаційної процедури 24.03.2016 року позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, які знаходилась на його рахунку № 0011 в Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний банк "Базис", зазначивши в претензії, у тому числі, номер рахунку позивача, відкритий ПАТ "Укрсоцбанк", проте, незважаючи на поворотність коштів, які знаходяться на рахунку в банківській установі, відповідач продовжує утримувати кошти позивача у сумі 105 379, 19 грн., у звязку з чим апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" на користь позивача 105 379, 19 грн.

За приписами статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи, першочерговим правом, яке порушено діями відповідача стосовно позивача є право власності на грошові кошти, а саме можливість вільно володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном - грошовими коштами.

Також, апеляційний господарський суд вважає, що при поданні позову позивачем обрано належний спосіб захисту свого порушеного права власності, який є ефективним та забезпечить поновлення його порушеного права, а також який відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Разом з тим, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 4 503, 88 грн., нарахованих на суму основного боргу за період з 21.10.2014 року по 23.03.2016 року, та інфляційних втрат у сумі 53 915, 88 грн., розрахованих від суми боргу із застосуванням індексів інфляції за листопад 2014 року лютий 2016 року, у звязку з наступним.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Також, відповідно до п. 20.6. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо].

В силу частини другої ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 ГПК України).

Однак, матеріали справи не містять доказів в підтвердження тих обставин, що позивач звертався до банку з заявою про закриття поточного рахунку (розірвання договору) чи з вимогами про перерахування коштів за платіжними дорученнями, видачі коштів з рахунку тощо, у проведенні яких банком було відмовлено.

Відповідні твердження позивача у позовній заяві щодо відмови банком у перерахуванні позивачу грошових коштів на вимогу останнього до призначення тимчасової адміністрації у банку та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів чи в період тимчасової адміністрації та введення мораторію не підтверджуються належними та допустимими доказами, отже, не можуть підтверджувати вказані обставини.

Як встановлено вище, спірний рахунок позивача закрито в межах процедури ліквідації банку.

Подана позивачем вимога про задоволення кредиторських вимог у межах процедури ліквідації банку також не може бути доказом звернення позивача до відповідача з вимогою про повернення коштів у розумінні ч. 2 ст. 530 ЦК України та, відповідно, доказом настання строку виконання зобовязання у розумінні цієї правової норми.

Законодавчо не встановлено терміни повернення залишку коштів з рахунку у випадку його закриття не за заявою клієнта та не встановлено порядок їх повернення (видача готівкою, перерахування на інший рахунок тощо спосіб отримання коштів визначає клієнт).

Доказів звернення позивача до відповідача з вимогами про повернення коштів та у спосіб, визначений позивачем, у період з 21.10.2014 року (після скасування процедури ліквідації банку) до 24.03.2016 року матеріали справи не містять.

Позивач звернувся до відповідача з претензією лише 24.03.2016 року, в якій навів вимогу про повернення коштів, що знаходилися на спірному рахунку, шляхом їх перерахування на визначені позивачем інший банківський рахунок, відкритий у іншій банківській установі.

За вказаного, відсутні підстави стверджувати про прострочення відповідача, як боржника, у період, за який позивач здійснив нарахування 3% річних (з 21.10.2014 року по 23.03.2016 року) та інфляційних втрат (з 01.11.2014 по 01.03.2016 року), відповідно, відсутні підстави і для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у відповідних сумах.

Отже, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 4 503, 88 грн. та інфляційних втрат у сумі 53 915, 88 грн., а також в частині розподілу судових витрат за подання позовної заяви, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям нового рішення у цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог та про розподіл судових витрат за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання відповідача, як на підставу для відмови у позові, на ті обставини, що на теперішній час він не є банківською установою та не здійснює вказаний вид діяльності, оскільки матеріалами справи (даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань -а.с. 57-65, т. 1 та статуту відповідача а.с. 161-188, т. 1, фактами, встановленими рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі № 922/4783/15) підтверджується лише зміна найменування Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" на Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис", що не є ні зміною його організаційно-правової форми, ні припиненням його діяльності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що як у вступній, так і в резолютивній частині прийнятого рішення, місцевий господарський суд невірно зазначив найменування особи, з якої стягнув грошові кошти, - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Базис", тоді як належало вказати - Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис".

Допущена місцевим господарським судом описка у найменуванні відповідача має бути усунена цим судом у порядку ст. 89 ГПК України.

Також, апеляційний господарський суд відхиляє решту доводів відповідача щодо неправомірності прийнятого рішення в частині стягнення основного боргу як таких, що спростовуються встановленими вище обставинами.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно задоволеним вимогам за апеляційною скаргою; в решті відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі № 904/2843/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі № 904/2843/16 скасувати в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 53 915 (пятдесят три тисячі девятсот п'ятнадцять) грн. 88 коп., 3% річних у сумі 4 503 (чотири тисячі пятсот три) грн. 88 коп. та розподілу судових витрат.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 53 915 (пятдесят три тисячі девятсот п'ятнадцять) грн. 88 коп., 3% річних у сумі 4 503 (чотири тисячі пятсот три) грн. 88 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Кожемяки, буд. 3, ідентифікаційний код 19358916) на користь Приватного підприємства фірми "ГСК" (61012, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 8, ідентифікаційний код 19470470) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 580 (одна тисяча пятсот вісімдесят) грн. 69 коп.

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року у справі № 904/2843/16 - щодо стягнення основного боргу у сумі 105 379 (сто пять тисяч триста сімдесят дев'ять) грн. 19 коп. залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства фірми "ГСК" (61012, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 8, ідентифікаційний код 19470470) на користь Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Кожемяки, буд. 3, ідентифікаційний код 19358916) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 963 (девятсот шістдесят три) грн. 93 коп.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена 12.09.2016 року.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко