ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" вересня 2016 р.Справа № 924/714/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницький Медіа-центр", м.Хмельницький

до Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" м. Хмельницький

про стягнення 221 636,19 грн. з яких: 73200 грн. - основного боргу, 8563,58 грн. 3-% річних, 100512,61 грн. - інфляційні втрати, 39 360 грн. - пені.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 29.06.16 року

ОСОБА_2 - директор

від відповідача : не з`явився

Рішення приймається 08.09.2016року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницький Медіа-центр", м. Хмельницький звернувся до суду із позовом до Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" м.Хмельницький про стягнення 221 636,19 грн. з яких: 73200 грн. - основного боргу, 8563,58 грн. 3-% річних, 100512,61 грн. - інфляційні втрати, 39360 грн. - пені.

В обґрунтування зазначених позовних вимог посилається на неналежне виконання угоди від 01.09.2014 року про надання рекламних послуг у засобах масової інформації.

Повноважний представник позивача в засіданнях суду підтримав вимоги викладені у позові та наполягав на його задоволенні.

Відповідач в засіданнях суду та відзиві на позов від 23.08.2016 року позовні вимоги визнав частково в частині стягнення суми основної заборгованості відповідно до угоди від 01.09.2014 року про надання рекламних послуг у засобах масової інформації, в сумі 73200 грн. та правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат, щодо нарахування останніх посилається на постанову Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 року та листа Верховного суду України від 03.04.1997 року №62-97р.

Щодо стягнення пені відповідач звернувся до суду із клопотанням про застосування строків позовної давності. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідача посилається на ч. 2 ст. 258 ЦК України, в частині застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення штрафу і пені, до розміру яких включені суми основного грошового зобов'язання, які підлягали виконанню поза межами зазначеного строку. Дана позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2011 року, суд на підставі ст. 258, 264 ЦК України дійшов висновку про те, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України), яка обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права, початком перебігу позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив.

Просить застосувати строк позовної давності.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

01 вересня 2014 року між Колективним підприємством „Цивільжитлобуд в особі голови правління ОСОБА_3 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Хмельницький Медіа-центр в особі директора ОСОБА_2 (Виконавець) укладено угоду про надання рекламних послуг у засобах масової інформації.

Згідно п. 1.1 вказаної угоди „Замовник доручає і оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по розміщенню рекламних матеріалів у засобах масової інформації: - телебачення; радіо; друкованих ЗМІ.

Згідно п. 2.2.4, 2.2.5 угоди про надання рекламних послуг у засобах масової інформації „Замовник зобов'язаний прийняти надані послуги Виконавця відповідно до умов цієї угоди та оплатити послуги Виконавця в порядку визначеному за цією угодою.

Згідно пункту 2.4.1 угоди „Виконавець зобов'язується виготовити та розмістити рекламні матеріали на телеканалі „1+1, радіостанціях „Авто радіо, „Ретро ФМ, „Наше радіо, „Супер радіо, газеті „Подільська пропозиція у відповідності з узгодженими планами, за умови надання Замовником рекламної інформації відповідно до умов, визначених у цій угоді

Пунктом 3.1 угоди зазначено, що вартість послуг по розміщенню рекламних матеріалів у засобах масової інформації та/або виготовленню таких матеріалів складає 200 000 грн. в т.ч. ПДВ.

Пункт 3.2, 3.3 „Замовник сплачує вартість послуг протягом 5 банківських днів з моменту надання Виконавцем рахунка-фактури, але не пізніше 30.10.2014 р. Дата списання коштів з рахунка Замовника є датою сплати суми, зазначеної у рахунку-фактури. Надання послуг за угодою підтверджується Актами виконаних робіт, які підписуються повноважними представниками сторін. Якщо Замовник буде мати зауваження або заперечення відносно об'єму або якості наданих послуг, він зобов'язаний письмово повідомити про це Виконавця в письмовій формі протягом десяти календарних днів з моменту закінчення кожного місяця, в якому відбувалося розміщення рекламних матеріалів. Відсутність зауважень та заперечень Замовника у зазначений термін свідчить про прийняття Замовником відповідних послуг без будь-яких претензій відносно об'єму та/або якості послуг; правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання акту здачі приймання робіт без зауважень.

Відповідно до п. 8.1 угода набуває чинності з моменту підписання повноважними представниками Сторін та діє до 1.09.2015р., та повного виконання забов'язань, передбачених цією Угодою та додатками до неї. Закінчення строку дії Угоди не звільняє Сторін від повного виконання своїх обов'язків по цієї Угоді. (пункт 8.2).

Угода підписана та скріплена печатками сторін.

На виконання вимог договору позивачем здійснені послуги з розміщення рекламних матеріалів згідно умов угоди на суму згідно пункту 3.1 угоди, про що свідчать акти здачі приймання робіт (наданих послуг), підписані представниками сторін Замовника та Виконавця: Акт №ОУ-0000136 на суму 620000, 00 грн. з ПДВ, Акт №ОУ-0000011 на суму 500000, 00 грн. з ПДВ, Акт №ОУ-0000032 на суму 30000,00 грн. з ПДВ, Акт №ОУ-0000066 на суму 8000,00 грн. з ПДВ, Акт №ОУ-0000130 на суму 500000, 00 грн. з ПДВ.

Із відмітками в кожному акті, що сторони претензій одна до одної не мають.

На виконання пункту 3.3 угоди сторонами підписані:

- акт звірки за період з 01.01.205 року по 30.09.2015 року де зазначено, що заборгованість Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" м. Хмельницький на 01.01.2015 року складає 53000,00 грн., залишок по рахунку 200000,00 грн;

- акт звірки де зазначено, що заборгованість Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" м. Хмельницький на 01.01.2016 року складає 147000,00 грн.

Позивач в позовні заяві зазначає, що відповідачем частково на виконання умов договору було сплачено:

22.12.2015 року - 53000 (п'ятдесят три тисячі) гривень 00 коп.

18.02.2015 року - 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 коп.

19.02.2016 року 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 коп.

23.02.2016 року 38800 (тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

13.05.15 року позивач звернувся до відповідача із претензією про погашення заборгованості відповідно до угоди про надання рекламних послуг у засобах масової інформації від 01 вересня 2014 року

Позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за угодою про надання рекламних послуг у засобах масової інформації складає 73200, 00 грн.

Окрім того позивач на підставі п 5.7 угоди, 625 ЦК України нараховано: пеню у розмірі 39 360 грн.; 8563,58 грн. 3-% річних, 100512,61 грн. - інфляційні втрати.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності із ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Позивач свої зобовязання за угодою про надання рекламних послуг у засобах масової інформації виконав належним чином, відповідач свої зобовязання виконав частково внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 73200,00 грн., яку відповідач визнає в судовому засіданні та відзиві на позов.

На момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні докази добровільного погашення відповідачем основної заборгованості по угоді про надання рекламних послуг у засобах масової інформації від 01.09.14 року

Отже, вимога позивача про стягнення 73200,00 грн. основної заборгованості є правомірною, підтверджена належними доказами та підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем нараховано 8563,58 грн. 3-% річних, 100512,61 грн. - інфляційних втрат,

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача 3% річних в розмірі 8559,26 грн.

У стягненні 4,32 грн. 3% річних необхідно відмовити.

Здійснивши перерахунок інфляційних, суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування інфляційних втрат в розмірі 104806369 грн. (відповідно до інформаційного листа ВГСУ №01-06/928/2012 від 17.07.2012 року), оскільки позивачем заявлена менша сума то задоволенню підлягає сума заявлена відповідачем в розмірі 100512,61 грн.

Позивачем нараховано 39 360 грн. пені.

Відповідно до п. 5.7 угоди у випадку порушення визначених згідно п. 3 цієї Угоди строків оплати, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Відповідач звернувся із заявою про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені.

Статтею 256 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ч.1. п.2. ст. 258 ЦК спеціальна позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу пені).

Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення пені відповідно до 5.7 угоди за період з 30.10.14 року по 30.04.15 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся із претензію про стягнення заборгованості лише 13.05.2016 року де повідомив відповідача про можливість нарахування штрафних санкцій, окрім того в судовому засіданні позивач повідомив, що інших дій ним не вчинялось.

Позивачем не надано доказів поважності пропущення строку позовної давності та заяви про поновлення такого строку.

Частиною 4 ст.267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів №10 від 29.05.2013 року розяснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи вищевикладене суд рахує за необхідне застосувати строк позовної давності щодо стягення пені за період 30.10.14 року по 30.04.15 року.

Таким чином, у стягненні пені в розмірі 39 360 грн. належить відмовити.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу статті 34 Господарського процесуального кодексу України докази мають бути належними та допустимими. Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення обєктивної істини.

Відповідно до статті ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Враховуючи, що вимоги позивача є правомірними, підтверджені належними доказами по справі і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницький Медіа-центр", м.Хмельницький до Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" м.Хмельницький про стягнення 221 636,19 грн. з яких: 73200 грн. - основного боргу, 8563,58 грн. 3-% річних, 100512,61 грн. - інфляційні втрати, 39 360 грн. - пені. задоволити частково.

Стягнути з Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" м.Хмельницький, вул.Камянецька, 47 (код 01274231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницький Медіа-центр", м.Хмельницький, вул. Свободи 19, к.10 (код 33232719) 73200,00 (сімдесят три тисячі двісті гривень) основної заборгованості, 8559,26 грн. (вісім тисяч пятсот пятдесят дев`ять гривень, двадцять шість копійок ) 3-% річних, грн. 100512,61 (сто тисяч пятсот дванадцять гривень, шістдесят одна копійка) інфляційні втрати та судовий збір у розмірі 2734,08 грн. (дві тисячі сімсот тридцять чотири гривні, вісім копійок).

Видати наказ.

В частині стягнення 39360 грн. пені та 4,32 грн. 3%річних відмовити.

Повне рішення складено 13 вересня 2016 р.

Суддя Шпак В.О.

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - відповідачу. м.Хмельницький, вул.Кам янецька, 47 рекомендованим із повідомленням