РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016№910/13455/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13455/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», м. Київ,

про стягнення 1 951,80 грн. страхового відшкодування,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Ястреб Т.І. (довіреність від 11.01.2016 №34).

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - Товариства) 1 951,80 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: Компанія на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 18.09.2015 №0890455 (далі - Договір) виплатила страхове відшкодування автомобіля марки «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «Ford Fiesta»), а тому позивачем відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність водія транспортного засобу - автобусу «I-VAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - автобус «I-VAN»), була застрахована Товариством (поліс №АЕ/6036407); позивач виплатив страхове відшкодування у сумі 9 284,73 грн.; відповідачем частково відшкодовано позивачу збитки у сумі 7 332,93 грн.; у зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 1 951,80 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.07.2016 порушено провадження у справі; у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) письмову інформацію щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6036407.

11.08.2016 отримано від МТСБУ відповідь на судовий запит, з якої вбачається, що за полісом №АЕ/6036407 (за яким ліміт по майну становить 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.) було застраховано цивільно-правову відповідальність приватного підприємства «Транс-Сервіс» як страхувальника транспортного засобу автобусу «I-VAN».

Відповідач 30.08.2016 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: відповідно до звіту від 08.02.2016 №86/01/16 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Ford Fiesta» склала 7 832,93 грн.; страхове відшкодування у вказаному в звіті розмірі було виплачено позивачу з вирахуванням розміру шраншизи - 500 грн., передбаченої полісом №АЕ/6036407.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.09.2016 підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому суду 30.08.2016 у письмовому вигляді, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.07.2016 було надіслано позивачу на адресу (02160, м. Київ, просп. Возз'єднання, буд. 19), зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та представнику позивача Морозовій Олені Володимирівна на адресу (07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 234, оф. 5), зазначену у позовній заяві, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за юридичною адресою позивача і адресою його представника.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 05.09.2016 без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.09.2015 Компанією (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір, яким було застраховано автомобіль «Ford Fiesta»; строк дії Договору з 19.09.2015 по 18.10.2016.

18.01.2016 о 08 год. 00 хв. на вул. Перемоги, 159А в смт Безлюдівка Харківського району Харківської області ОСОБА_4, керуючи автобусом «I-VAN», не вибрав безпечної швидкості руху, при зустрічному роз'їзді не витримав безпечний інтервал, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta» під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2016 у справі №635/727/16-п визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

ОСОБА_3 звернулася до Компанії із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 18.01.2016.

Відповідно до звіту від 08.02.2016 №86/01/16 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ford Fiesta» з урахуванням фізичного зносу склала 7 832,93 грн.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 виставлено ОСОБА_3 рахунок від 22.01.2016 №Ч6-00000015 на суму 9 972,23 грн.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 09.02.2016 розмір збитку встановлено у сумі 9 284,73 грн.

Компанією складено страховий акт від 09.02.2016 №0074.206.16.01.01 на суму 9 284,73 грн.

На підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 виплату страхового відшкодування на суму 9 284,73 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 12.02.2016 №2625 на суму 9 284,73 грн.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_4 встановлена у судовому порядку (постанова Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2016 у справі №635/727/16-п), а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автобусу «I-VAN» повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Цивільно-правова відповідальність власника автобусу «I-VAN» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АЕ/6036407, за яким ліміт по майну становить 50 000 грн., а франшиза - 500 грн.), копія вказаного полісу наявна в матеріалах справи.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено заяву від 26.04.2016 №0074/2016 про виплату 9 284,73 грн. страхового відшкодування.

Судом встановлено, що відповідачем було відшкодовано позивачу 7 332,93 грн. страхового відшкодування, що останнім не заперечується.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує на те, що відповідачем не відшкодовано Компанії 1 951,80 грн.

Разом з тим, згідно із звітом від 08.02.2016 №86/01/16, складеним суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ford Fiesta» з урахуванням фізичного зносу склала 7 832,93 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З урахуванням викладеного господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимог Закону, виплачено з урахуванням звіту від 08.02.2016 №86/01/16 і за вирахуванням франшизи (500 грн., встановлена згідно з полісом №АЕ/6036407) суму страхового відшкодування, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.09.2016.

Суддя О. Марченко