РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/12679/16
За позовом Публічне акціонерне товариство «Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 8138,91 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" пред'явлено позов до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків, які виникли у зв'язку з несхоронним перевезенням вантажу (антрациту) за залізничною накладною № 51192649 від 11.01.2016 у вагоні № 55616700 на суму 8138,91 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вагон з вантажем на станцію Маріуполь-Сортувальний (стація призначення) прибув з недостачею, яка підтверджена складеним цією ж станцією комерційним актом від 27.01.2016 № БН 724674/41. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені комбінатом збитки має нести перевізник.

Ухвалою суду від 15.07.2016 порушено провадження у справі № 910/12679/16, розгляд справи призначено на 16.08.2016. Вказана ухвала отримана відповідачем 21.07.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.07.2016.

27.07.2016 представником відповідача подана заява про ознайомлення з матеріалами справи.

15.08.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача, клопотання про залучення до участі у справі Державного підприємства «Донецька залізниця» - Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

16.08.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.08.2016 розгляд справи відкладено на 06.09.2016.

В судове засідання 06.09.2016 представники позивача та відповідача не з'явились.

Судом розглянуте клопотання про залучення до участі у справі Державного підприємства «Донецька залізниця» - Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відмовлено в його задоволенні.

Залізниця письмового відзиву на позов не надала, свого представника в засідання суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.01.2016 за накладною № 51192649 ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» (вантажовідправник), зі станції Фащевка на станцію Маріуполь-Сортувальний, відвантажив на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (вантажоодержувач) у 4 вагонах вантаж - антрацит загальною масою 277000 кг.

Як вбачається із матеріалів справи вагон № 55616700 прибув на станцію Маріуполь- Сортувальний 27.01.2016 по досилочній накладній № 51355063 станції Красний Лиман до основної № 51192649 та був виданий залізницею з перевіркою на підставі статті 52 Статуту залізниць України.

За результатами перевірки залізницею був складений комерційний акт від 27.01.2016 № БН 724674/41 ст. Маріуполь - Сортувальний, яким зафіксовано, що вагон № 55616700 прибув на станцію призначення Маріуполь - Сортувальний в технічно справному стані, на підставі попутного комерційного акту № 792836/13 від 22.01.2016 ст. Красний Лиман здійснювалось комісійне переважування вагону та встановлено, що недостача вантажу становить 4350 кг, навантаження нижче рівня бортів на 200-500 мм, поверхня вантажу не розрівняна, в накладній зазначене маркування, фактично поверхня вантажу не маркована, посередині над 5-6-7 люками поглиблення розміром 2000мм х 2000мм на конус до люка, що відповідає попутному комерційному акту № 792836/13 ст. Красний Лиман, витікання вантажу на станції Маріуполь - Сортувальний немає.

Відповідно до ст.909 ЦК України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України та ч. 2 ст. 307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до залізничної накладної № 51192649 вантаж завантажено у вагони відправником, навантаження нижче бортів, вагони власні, вантаж промаркований двома паралельними борознами з нанесенням вапна, на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було.

На попутній станції Красний Лиман вагон № 55616700 був відчеплений і 22.01.2016 за накладною № 51355063 був відправлений на станцію Маріуполь - Сортувальний до основної накладної № 51192649 за відправкою Фащівка - Маріуполь - Сортувальний, при цьому як вбачається із комерційного акту БН 724674/41 від 27.01.2016 ст. Маріуполь - Сортувальний на станції Красний Лиман також складався комерційний акт.

Згідно частини 2 ст.924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт недостачі вантажу у вагоні № 55616700 за спірним перевезенням підтверджений комерційним актом, складеним на станції призначення вантажу Маріуполь - Сортувальний, який доданий позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно розрахунку позивача, наведеного в позовній заяві, сума втраченого при перевезеннї вантажу у вагоні № 55616700, визначена позивачем на підставі рахунку вантажовідправника ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» № 30 від 11.01.2016 з урахуванням норми природньої втрати та граничного розходження визначення маси нетто в розмірі 1% від маси нетто, та складає 8138,91 грн.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову та відзиву на позов не надав, стверджувань позивача не спростував.

Всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача..

Керуючись ст.ст. 33,34, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (87504, м. Маріуполь, Донецька обл., вул. Левченка, 1, ) 8138 (вісім тисяч сто тридцять вісім) грн. 91 коп. вартості нестачі вантажу, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повне рішення складене 14.09.2016.

Суддя О.М.Ярмак