РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 906/1196/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу позивача на ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.08.16 р.

у справі № 906/1196/15 (суддя Прядко О.В. )

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк"

відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3, (представник, довіреність у справі)

відповідача - не з"явився

третя особа - не з"явився

Судом розяснено представнику позивача права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.08.2016 р. у справі № 906/1196/15( суддя Прядко О.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено експертній установі - Житомирському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі №906/1196/15 зупинено на час проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення судової оціночно - будівельної експертизи, місцевий господарський суд керувався положеннями ч.1 ст. 33, абз.6 ч.1 ст. 39 ч.1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку", ст. 14 Закону України "Про судову експертизу", абз. 12 ч.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судової експертизи " від 23.03.2012 р. № 4, п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мін"юсту України від 08.10.1998 № 53/5 та прийшов до висновку, що для встановлення ринкової вартості предмета іпотеки та встановлення початкової ціни продажу необхідно призначити у справі судову експертизу. Крім того, суд першої інстанції зупинив провадження у даній справі, оскільки її матеріали будуть направлені судовому експерту, що унеможливить проведення судом процесуальних дій у справі.

Не погодившись з постановленою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою , в якій вказує, що станом на 02.08.2016 р. у матеріалах справи міститься достатньо доказів для ухвалення рішення на користь позивача, у тому числі наявні матеріали експертної оцінки предмета іпотеки для виконання судом приписів статті 39 Закону України Про іпотеку відносно обов'язку суду в резолютивній частині рішення визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

На думку апелянта , відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі №906/1196/15, відтак ухвала про призначення експертизи та зупинення провадження у справі підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Покликається на аналогічну правову позицію,яку дотримується Вищий господарський суд України у постановах на користь АТ Дельта Банк у тотожніх спорах за схожими правовідносинами, думка якого викладена у постановах Вищого господарського суду України від 30.03.2016 р. у справі № 910/16791/15 та від 15.06.2016 р. у справі №910/16784/15 , де касаційні скарги АТ Дельта Банк на ухвали апеляційного суду про зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи скасовано, а справи передано для подальшого розгляду.

Крім того,не погоджується з покладенням судом першої інстанції на позивача витрат за проведення експертизи.

Просить врахувати наведені аргументи та скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.08.2016 р. у справі №906/1196/15, а справу направити для продовження розгляду до господарського суду Житомирської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов,що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду .

У судове засідання з"явився представник апелянта ( позивача) ОСОБА_3, який повністю підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. Додатково пояснив, що не погоджується з ухвалою в частині зупинення провадження у даній справі у зв"язку з тим, що в матеріалах справи є висновок суб"єкта оціночної діяльності від 19.10.2015 р. щодо вартості предмета іпотеки, а тому не вбачає потреби в призначенні судової експертизи. Крім того, представник апелянта наголосив, що суд першої інстанції неправомірно поклав на позивача оплату судової експертизи, оскільки ініціатором останньої був відповідач.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.08.2016 р. у справі №906/1196/15, а справу направити для продовження розгляду до господарського суду Житомирської області.

Відповідач, третя особа в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду скарги попереджались в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 85,86 ,т.3).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки відповідач, третя особа належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача, третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг",третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ Торговий дім «ПродСоюз» про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 05/09/І02/07-КЛТ від 10.08.2007р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05/09/07-КЛТ від 10.08.2007р. у розмірі 10775124,15 грн., з яких: 5439999,15 грн. заборгованість за кредитом, 1373860,61 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 3060487,84 грн прострочені відсотки, 772919,92 грн пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 81823,55 грн. річні від суми основного боргу, 46033,09 грн. річні від прострочених відсотків ( а.с. 2-6 ,т.1).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 28.10.2015р. у справі № 906/1196/15 у задоволенні позову відмовлено ( а.с. 155-157, т.1).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.02.2016р. рішення місцевого господарського суду у даній справі скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №05/09/07-КЛТ від 10.08.2007р. у розмірі 8628343,62 грн., вирішено звернути на користь ПАТ "Дельта Банк" стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 05/09/102/07-КЛТ від 10.08.2007р., а саме: цілісний майновий комплекс: адмінбудівля (А), загальною площею 363,70 кв.м, склад (Б), загальною площею 1379,40 кв.м, контора (В), загальною площею 256,70 кв.м, склад (Д), загальною площею 737,00 кв.м, склад (Е), загальною площею 1004,20 кв.м, склад (3), загальною площею 24,30 кв.м, прохідна (К), загальною площею 117,40 кв.м, піднавіс (Л), загальною площею 358,60 кв.м, склад (О), загальною площею 76,10 кв.м, піднавіс (Н), загальною площею 679,60 кв.м, склад (М), загальною площею 86,70 кв.м, зарядна-гараж (Ж), загальною площею 183,60 кв.м, склад (Г), загальною площею 1411,80 кв.м, склад (Р), загальною площею 532,00 кв.м, розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Кооперативна, буд. 20, що належить на праві власності ТОВ "Укргоспторг". Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Встановлено початкову ціну заставного майна на прилюдних торгах 5753870 грн. (без ПДВ). У решті позову відмовлено ( а.с.219-227, т.1).

Постановою від 04.05.2016р. Вищий господарський суд України задовольнив касаційну скаргу ТОВ "Укргоспторг". Рішення господарського суду Житомирської області від 28.10.2015р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.02.2016р. у справі № 906/1196/15 скасував. Справу передав на новий розгляд до господарського суду Житомирської області ( а.с.56-65 т.2).

При цьому, скасовуючи зазначені вищі судові акти, колегія суддів Вищого господарського суду зазначила, що судами не досліджені обставини щодо здійснення державної реєстрації прав нового кредитора на передане в іпотеку майно і переходу у зв"язку з цим до ПАТ « Дельта Банк «прав іпотекодержателя за іпотечним договором, обґрунтовали свої висновки виключно посиланням на укладений між ПАТ "Кредобанк" та ПАТ "Дельта Банк" договір купівлі- продажу права вимоги від 27.09.2013 р. ; позивачем не дотримані вимоги п.5ч.2 ст.54 ГПК України , оскільки до позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку суми кредитної заборгованості позичальника, в рахунок погашення якої ПАТ "Дельта Банк" просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Із наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості не вбачається період її виникнення, період, за який нараховуються відсотки за користування кредитними коштами, період, за який нараховуються 3 % річних, а також відсутній детальний розрахунок пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту та прострочення сплати відсотків за користування ним.

Крім того, при визначенні початкової ціни предмету іпотеки для продажу його на прилюдних торгах на підставі наявної у матеріалах справи копії висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Експертна компанія "Професіонал" від 19.10.2015р. суд апеляційної інстанції не взяв до уваги положення ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та не врахував передбачені нею вимоги до змісту звіту про оцінку майна.

В подальшому, ухвалою від 25.05.2016р. господарський суд у новому складі прийняв справу № 906/1196/15 до свого провадження та призначив до розгляду.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.08.2016 р. у справі № 906/1196/15 призначено судову оціночно-будівельну експертизу на вирішення якої були поставлені такі питання:

"Яка ринкова вартість предмета іпотеки за іпотечним договором № 05/09/І02/07-КЛТ від 10.08.2007 (а.с. 27-28 у т. 1) на момент проведення оцінки, а саме: цілісного майнового комплексу, який складається з:

- адмінбудівля (А), загальною площею 363,70кв.м.;

- склад (Б), загальною площею 1379,40кв.м.;

- контора (В), загальною площею 256,70кв.м.;

- склад (Д), загальною площею 737,00кв.м.;

- склад (Е), загальною площею 1004,20кв.м.;

- склад (3), загальною площею 24,30кв.м.;

- прохідна (К), загальною площею 117,40кв.м.;

- піднавіс (Л), загальною площею 358,60кв.м.;

- склад (О), загальною площею 76,10кв.м.;

- піднавіс (Н), загальною площею 679,60кв.м.;

- склад (М), загальною площею 86,70кв.м;

- зарядна-гараж (Ж), загальною площею 183,60кв.м.;

- склад (Г), загальною площею 1411,80кв.м.;

- склад (Р), загальною площею 532,00кв.м., який розташований за адресою: м.Житомир, вул.Кооперативна, буд.20, що належить на праві власності ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" (10001, м. Житомир, вул. Кооперативна, буд.20, ідентифікаційний код 01552724)".

Проведення експертизи доручено експертній установі -Житомирському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (10014, м. Житомир, вул. Театральна, 17/20, офіс 512).

Судового експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України за подання завідомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених судом обов'язків.

Витрати, пов'язані з проведенням судової оціночно-будівельної експертизи покладено на позивача - ПАТ "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ).

Провадження у справі №906/1196/15 зупинено на час проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Господарський суд, у відповідності до положень ст.ст. 42, 43 ГПК України, здійснює правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, повинен створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні умови та можливості для реалізації їхніх прав, забезпечення дотримання принципу змагальності сторін судового процесу, свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" вказано, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови Пленуму питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 10 серпня 2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" , та товариством з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг", посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 8467.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ( надалі -Закон) ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Частиною першою статті 39 вказаного Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, в т.ч. і початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з п. 4.4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

Крім того,відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи. Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала.

Отже, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов'язок суду, зупиняти провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції зупинив провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України у зв'язку з призначенням судової експертизи (із врахуванням вказівок суду касаційної інстанції, які зазначені в постанові від 04.05.2016 р., які в силу ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи), зокрема для встановлення ринкової вартості предмета іпотеки та встановлення початкової ціни продажу.

Як вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 04.05.2016 р. у вказаній справі, висновок суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Експертна компанія "Професіонал" від 19.10.2015р. при визначенні початкової ціни предмету іпотеки не може бути взятий до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції не взяв до уваги положення ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Так, ст. 12 вказаного Закону передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

А відтак,є помилковоми доводи апелянта про недоцільність призначення експертизи у зв»язку з наявністю в матеріалах справи висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Експертна компанія "Професіонал" від 19.10.2015р.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність проведення в даній справі судової експертизи державною спеціалізованою установою, з огляду на таке.

Так, особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 ГПК України.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону України "Про судову експертизу" і включено до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Відповідно до п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мін'юсту України від 08.10.1998р. №53/5, експертизи проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування (для Житомирської області - це Київський науково-дослідний інститут судових експертиз або Житомирське відділення Київського НДІСЕ).

Відповідно до статті 14 Закону "Про судову експертизу" судовий експерт на підставах і в порядку, передбаченими законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Зокрема, судовий експерт несе відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків судом.

Як зазначається у п.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", за змістом ст.14 цього Закону судовим експертом може бути виключно фізична особа, яка повинна підписати свій висновок (акт експертизи), хоча б проведення судової експертизи було покладено на відповідну державну установу.

Особа набуває права та несе обов'язки експерта після оголошення (вручення) їй ухвали про призначення експертизи та попередження про відповідальність. Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили.

Крім цього, слід зауважити що, ухвалою суду першої інстанції для проведення призначеної у справі судової експертизи вирішено надіслати матеріали справи до Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що унеможливлює розгляд справи протягом часу знаходження матеріалів справи в експертній установі.

Водночас, як вказувалося вище, зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи є не обов'язком суду, а правом, при реалізації якого, суду слід навести обґрунтовані мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії як зупинення провадження у справі саме у зв'язку з її призначенням, що зумовлює, щонайменш, викладення (наведення) судом в ухвалі про зупинення провадження у справі фактичних даних, що входять до предмету доказування у даній справі та які не можуть бути встановлені судом, а виключно судовими експертами, оскільки їх встановлення потребує спеціальних знань.

Згідно з приписами ст. 86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу. Ухвала господарського суду має містити: 1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад); 2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала; 3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство; 4) висновок з розглянутого питання; 5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Виходячи з наведеного, ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, встановленим у ст. 86 ГПК України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали господарського суду Житомирської області від 02.08.2016 р., остання містить обґрунтовані мотиви її винесення, а саме: необхідність вирішення питань як щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Тобто, суд першої інстанції вказав обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, потребують спеціальних знань, та визначив конкретні підстави для проведення експертизи, доцільність її проведення, а також реалізував надане законом господарським судам право на зупинення провадження у справі до закінчення проведення експертного дослідження для уникнення порушення процесуальних строків розгляду справи.

З огляду на наведене колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з доводами апелянта, викладеними в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать діючим нормам чинного законодавства та вказівкам суду касаційної інстанції.

Щодо доводів апелянта про неправомірне покладення на позивача обов"язку оплати призначеної судової експертизи, колегія суддів вважає за необхідне відзначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи ініціатором позову є апелянт - ОСОБА_1 акціонерне товариство "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк". Таким чином, суд першої інстанції правомірно поклав тягар оплати на позивача , оскільки останній є зацікавленою особою для вирішення спору.

Так, згідно п.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Покликання апелянта на судову практику ВГСУ у справах № 910/16791/15 , №910/16784/15 є помилковими , оскільки ухвалені судом вищої інстанції щодо різних предметів і підстав позову.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

В силу ст.ст. 33, 38, 43, 47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни ухвали господарського суду Житомирської області від 02 серпня 2016 року у справі № 906/1196/15.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 02 серпня 2016 року у справі №906/1196/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Юрчук М.І.