КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. Справа№ 911/4251/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Квятківській Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр"

на рішення господарського суду Київської області від 20.10.2015

у справі № 911/4251/15 (суддя Конюх О. В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд"

про стягнення 1084188,22 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 911/4251/15 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" задоволено повністю. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 1 084 188,22 грн. основного боргу, 16 262,82 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи та було порушено норми процесуального права, а саме: проігноровано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із службовим відрядженням директора та неможливістю надати власні доводи та заперечення до позовної заяви, також апелянт зазначає, що третя особа, уклавши договір відступлення права вимоги, порушила вимоги п.п. 11.1, 13.2 договору підряду № 01-02/11-11 від 02.11.2011 та ст. 654 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" прийнято до провадження та призначено до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Ухвалою суду від 14.12.2015 зупинено провадження у справі № 911/4251/15 до вирішення господарської справи № 911/4653/15 господарським судом Полтавської області.

Ухвалою суду від 16.05.2016 провадження у справі № 911/4251/15 поновлено.

Розгляд справи № 911/4251/15 неодноразово відкладався, а також змінювався склад колегії суддів.

25.07.2016 представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія".

У судових засіданнях представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, представник третьої особи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Також позивач та третя особа відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, суду не надали, проте відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.11.2011 між ТОВ "Надра Геоцентр" (далі - замовник) та ТОВ "Укрнадрасервіс" (далі - підрядник) було укладено договір підряду на виконання робіт по капітальному ремонту свердловин № 01-02/11-11, відповідно до умов якого підрядник бере на себе зобов'язання вчасно та якісно виконати роботи по капітальному ремонту свердловин, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи в порядку та на умовах, передбаченими договором, додатковими угодами до нього (п. 1.1. договору).

У зв'язку із створенням ТОВ "Надрасервіс ЛЛС" шляхом виділу з ТОВ "Укрнадрасервіс", сторони внесли зміни до договору підряду № 01-02/11-11 від 02.11.2011, уклавши додаткову угоду № 3 від 26.12.2011 між ТОВ "Надра Геоцентр" (замовник) та ТОВ "Надрасервіс ЛЛС" (підрядник), та погодили, що всі права та обов'язки підрядника за договором підряду № 01-02/11-11 від 02.11.2011 перейшли до ТОВ "Надрасервіс ЛЛС".

У подальшому сторонами укладались додаткові угоди до договору підряду, якими сторони погоджували виконання додаткових робіт.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 837, 854ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Актами здачі-приймання виконаних робіт (копії містяться в матеріалах справи) підтверджується факт виконання підрядником обумовлених договором робіт.

03.07.2013 між ТОВ "Надра Геоцентр" (замовник) та ТОВ "Надрасервіс ЛЛС" (підрядник) було укладено додаткову угоду № 4, якою у зв'язку із важким фінансовим станом замовника та довготривалим непогашенням заборгованості, сторони дійшли згоди визначити загальний розмір заборгованості по договору у розмірі 1184188,22 грн., та погодили графік погашення заборгованості з кінцевим терміном погашення до 10.02.2014.

ТОВ "Надра Геоцентр" умови додаткової угоди виконало лише частково у сумі 100000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (копії містяться в матеріалах справи).

Таким чином, розмір заборгованості ТОВ "Надра Геоцентр" перед ТОВ "Надрасервіс ЛЛС" склав 1084188,22 грн.

19.01.2015 за рішенням засновників (протокол № 1/12-13 загальних зборів учасників від 23.12.2013, знаходиться в матеріалах справи) ТОВ "Надрасервіс ЛЛС" припинено шляхом приєднання до ТОВ НВППТ "Зонд", яке визначено правонаступником ТОВ "Надрасервіс ЛЛС", що підтверджується також витягом та затверджено передавальний акт, відповідно до якого на баланс ТОВ НВППТ "Зонд" було передано, зокрема, дебіторську заборгованість ТОВ "Надрасервіс ЛЛС" за договором № 01-02/11-11 від 02.11.2011 у сумі 1084188,22 грн.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду за наявності визначених законом підстав погоджується з висновком господарського суду Київської області стосовно того, що до ТОВ НВППТ "Зонд" в порядку правонаступництва перейшло право вимоги щодо виконання ТОВ "Надра Геоцентр" грошового зобов'язання за договором № 01-02/11-11 від 02.11.2011 у сумі 1 084 188,22 грн., строк оплати якого настав 10.02.2014.

У подальшому між ТОВ НВППТ "Зонд" (первісний кредитор) та ТОВ "Полтавська бурова компанія" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 22/07/2015 від 22.07.2015, умовами якого передбачено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові, щодо сплати боргу ТОВ "Надра Геоцентр" у загальному розмірі 1 084 188,22 грн., що виник на підставі договору № 01-02/11-11 від 02.11.2011.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Вказані норми також кореспондується з умовами договору, відповідно до яких первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору документи, що засвідчують право вимоги до боржника, письмово сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором. Первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданого йому права вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку (п.п. 4.1, 5.1 договору).

22.07.2015 актом приймання-передачі документів первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документи, що підтверджують право вимоги до боржника на загальну суму 1 084 188,22 грн.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, до позивача (ТОВ "Полтавська бурова компанія") перейшло право вимоги щодо виконання ТОВ "Надра Геоцентр" грошового зобов'язання за договором № 01-02/11-11 від 02.11.2011 у сумі 1 084 188,22 грн., строк якого настав 10.02.2014.

Боржник був повідомлений про заміну кредитора, а також про реквізити нового кредитора листами № 584 від 24.07.2015 та № 705 від 25.08.2015, направлення яких на юридичну адресу відповідача підтверджується описами вкладення у цінні листи та повідомленнями про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Відтак, відповідач був належним чином повідомлений про заміну кредитора з наданням доказів прав нового кредитора.

Так як відповідач заборгованість у розмірі 1084188,22 грн. не сплатив, позивач звернувся до ТОВ "Надра Геоцентр" з претензією № 656 від 11.08.2015 щодо оплати заборгованості, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку. Проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В апеляційній скарзі ТОВ "Надра Геоцентр" звертає увагу на те, що судом першої інстанції проігноровано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із службовим відрядженням директора та неможливістю надати власні доводи та заперечення до позовної заяви, проте зазначене спростовується наступним.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалами суд першої інстанції пропонував відповідачу подати відзив на позов з документальним та правовим обгрунтуванням заперечень, чого відповідачем зроблено не було. При цьому, відповідач не був позбавлений права направити свої пояснення чи заперечення засобами поштового зв'язку. Крім того, відповідач явку свого представника в судові засідання в першій інстанції не забезпечив, що підтверджується ухвалами суду від 06.10.2015 та 20.10.2015 не забезпечив, проте через канцелярію господарського суду міста Києва надав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано неможливістю забезпечення явки директора відповідача у судове засідання 20.10.2015 у зв'язку із службовим відрядженням.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції процесуальні права відповідача не порушені, оскільки останній не був позбавлений права звернутись за правовою допомогою до іншого представника та надати власні доводи і заперечення до позовної заяви.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Проте, відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на позов, доказів оплати боргу та доводи позивача не спростував.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції за наявності визначених законом підстав погоджується з висновком господарського суду Київської області стосовно того, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1 084 188,22 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що третя особа, уклавши договір відступлення права вимоги, порушила вимоги п.п. 11.1, 13.2 договору підряду № 01-02/11-11 від 02.11.2011 та ст. 654 Цивільного кодексу України, то вони спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Договір про відступлення права вимоги № 22/07/2015 від 22.07.2015 не є змінами до договору підряду № 01-02/11-11 від 02.11.2011, а є самостійним правочином, який укладається відповідно до норм чинного законодавства.

Чинність договору про відступлення права вимоги № 22/07/2015 від 22.07.2015 та його відповідність до норм чинного законодавства України підтверджується рішенням господарського суду Полтавської області від 12.01.2016 у справі № 911/4653/15, яким у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 22/07/2015 від 22 липня 2015 року відмовлено. Вказане рішення залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.06.2016.

Вказане рішення має преюдиційне значення в розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України при вирішення справи № 911/4251/15, оскільки в обґрунтування позовних вимог ТОВ "Надра Геоцентр" посилалось на ті ж доводи, що зазначені в апеляційній скарзі, а саме: порушення ТОВ "Полтавська бурова компанія" та ТОВ НВППТ "Зонд" ст. 654 Цивільного кодексу України при укладенні договору про відступлення права вимоги № 22/07/2015 від 22.07.2015 та порушення вимог законодавства шляхом невнесення змін до основного договору (договору підряду № 01-02/11-11 від 02.11.2011).

При цьому, господарським судом Полтавської області зазначено, що наведене не тягне за собою визнання недійсним договору між первісним та новим кредитором. Єдиним наслідком такої заміни може бути невиконання зобов'язання первісному кредиторові у випадку неповідомлення про вказану обставину боржника.

Решта доводів сторін не підтверджуються наявними у справі доказами і висновків суду не спростовують.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У той же час, доводи скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами та зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" на рішення господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 911/4251/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 911/4251/15 залишити без змін.

3. Справу № 911/4251/15 повернути до господарського суду Київської області.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.І. Тищенко