РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/13919/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 3 112, 35 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 3 112, 35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.09.2016.

15.08.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АЕ/3690700.

02.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника позивача.

Ухвала про порушення провадження у даній справі надсилалася сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Однак, сторони в судове засідання, призначене на 05.09.2016 своїх повноважних представників не направили, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки їх представників до суду не подали, відповідач правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 05.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», як страховиком, товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик», як страхувальником, та товариством з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль», як вигодонабувачем був укладений генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту від 13.07.2015 № 454/15-Тз/К/01 (далі по тексту - генеральний договір), відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника/вигодонабувача, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 6, 8 договору (п. 5 генерального договору).

Застрахований транспортний засіб визначається згідно страхового свідоцтва на окремий застрахований транспортний засіб, що є невід'ємною частиною генерального договору (п. 6 генерального договору).

13.07.2016 між страховиком, страхувальником та вигодонабувачем було укладено страхове свідоцтво № 16 до генерального договору (далі по тексту - страхове свідоцтво).

Строк дії договору встановлений з 28.07.2015 до 27.07.20165 (п. 15 генерального договору).

Безумовна франшиза за договором становить 0, 00 грн (п. 6.5. страхового свідоцтва).

За умовами генерального договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п 19.2. генерального договору).

08.08.2015 у місті Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Scania, R420 LA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Транс-Логістик», під керуванням ОСОБА_2 з напівпричепом SCHMITZ, SCS 24L-1362, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортного засобу FIAT RITMO, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, під керуванням останньої.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2015 у справі № 755/16555/15-п ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Пунктом 24.10. договору передбачено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО (згідно з п. 24.11. договору). В окремих випадках, за згодою сторін, розмір збитків може визначатися на підставі незалежної автотоварознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою. Вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові.

При пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої у відповідному страховому свідоцтві франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми (п. 24.11. договору).

Згідно з рахунком на оплату товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик» від 24.09.2015 № АРМ-06211 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 3 112, 35 грн.

24.02.2016 на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик», на підставі страхового акту від 23.02.2016 № 454/15/Тз/К/1-16-1-1 було перераховано 3 112, 35 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24.02.2016 № 6668, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 3 112, 35 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2015.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/3690700, строк дії з 30.04.2015 по 29.04.2016, страхувальник ОСОБА_3, забезпечений транспортний засіб автомобіль FIAT RITMO, державний реєстраційний номер НОМЕР_3).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АЕ/3690700, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 3 112, 35 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 3 112, 35 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-б, 2 під'їзд, ідентифікаційний номер 20080515, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ((03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ідентифікаційний код 33908322, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму страхового відшкодування в розмірі 3 112 (три тисячі сто дванадцять) гривень 35 копійок, а також судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 08 вересня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань