РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016Справа №910/10656/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська

страхова Група»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

Про стягнення 44 987, 31 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Неклонський В. І., довіреність № 0115-375 від 13.12.15

від відповідача: Мандрикін Я.В., довіреність № 15/526 від 02.12.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія«Українська страхова Група» (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провідна» (далі - відповідач ) про стягнення 44 987, 31 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № 28-0199/01558/00025 від 20.09.2013р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 44 987, 31 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 09.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/10656/16 та призначено розгляд на 15.07.2016 р.

13.07.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

15.07.2016р. представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення по справі, заперечив проти позовних вимог, подав відзив.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника позивача на 19.08.2016р.

26.07.2016р. від МТСБУ надійшло повідомлення до відділу діловодства суду.

19.08.2016р позивач подав додаткові пояснення по справі через відділ діловодства суду.

19.08.2016р. представник позивача надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення по справі, заперечив проти позовних вимог.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, оцінивши відзив на позовну заяву, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група», (надалі - Позивач) та ТОВ «Порше Лізинг Україна», був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199/01558/00025, предметом якого є страхування транспортного засобу «Seat Altea XL», державний № НОМЕР_1.

31 жовтня 2015 року в с. Буди відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Seat Altea XL», державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ 3302», державний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення ОСОБА_4 вимог ПДР України.

Як зазначено в позові, до Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 04.11.2014 року і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем на підставі Рахунку № VZZ0004780/VZS00002001 від 05.11.2015 року та платіжного доручення № 50025994 від 18.11.2015 року, було складено страховий акт № ЦРКА-2277 від 23.11.2015 року та розрахунок суми страхового відшкодування що належить до виплати страхувальнику; на підставі Рахунку № VZZ0006317/VZS00002441 від 15.15.2015 року та платіжного доручення № 50026769 від 17.12.2015 року, було складено страховий акт № ЦРКА-2277/1 від 23.12.2015 року та розрахунок суми страхового відшкодування що належить до виплати страхувальнику.

Як зазначено у позові, Позивач на підставі вищевказаних документів здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 44 987,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2136 від 24.11,2015 року та платіжним дорученням № 23322 від 24.12.2015 року.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «ГАЗ 3302», державний № НОМЕР_2, застраховано у ПрАТ «СК «Провідна», (надалі - Відповідач) за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2577803.

04 грудня 2015 року Позивачем, на адресу Відповідача, була направлена Заява на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу №11/13371, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була прийнята уповноваженою особою за довіреністю, від 10.12.2015 року.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 44 987,31 грн. боргу та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В ст. 124 КУпАП зазначається, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В статті 33.2. Закону України «Про обов'язкову цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання.

Виходячи з вищезазначеного, сторони з дотримання вимог законодавства, в передбаченому порядку здійснили дану процедуру та скористалися своїм правом складання Повідомлення про ДТП (Європротокол).

Відповідно до частини 3 статті 33.2 Закону України «Про обов'язкову цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Частиною 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 № 698 зареєстровано Міністерством юстиції України 7 грудня 2011 р. «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» встановлено, максимальні розміри страхової виплати за шкоду,заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 1 січня 2013 року - 25 000 гривень потерпілому.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з врахуванням встановленого розміру страхової виплати на момент настання страхового випадку.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, адреса: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова Група» (, адреса: 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32-А) суму заборгованості в розмірі 25 000 (дванадцять п'ять тисяч) грн. - страхового відшкодування в порядку регресу, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 09.09.2016р.)

Суддя Мельник В.І.