РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016Справа № 910/13309/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про стягнення 21 279, 58 грн.

за участю представників:

від позивача:Крашеніннікова М.І.- представник за довіреністю б/н від 25.02.2016 р.
від відповідача:Бортник Л.В.- представник за довіреністю № 438 від 16.12.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 21 279, 58 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.04.2015 р. в м. Маріуполі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Рута 22 СПГ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Шевроле". У подальшому позивачем було здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 21 279,58 грн. на користь СТО страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_4 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (Поліс № АЕ/3092894).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" перейшло право на отримання від відповідача суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 21 279,58 грн.

У судовому заясіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, вважав, що виплаті підлягають витрати на страхове відшкодування з урахуванням оціненої шкоди, які він сплатив позивачу у сумі 18 063,58 грн. під час розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1400738 серії АТК ВТБ від 01.08.2014 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" та ОСОБА_5, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

23.04.2015 р. в м. Маріуполі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Рута 22 СПГ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Шевроле".

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.05.2015 р. у справі № 263/5040/15-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості ремонту № 128 від 15.05.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 26 644,27 грн., а рахунку-фактури СТО № від 26.05.2015 р. - 20 273,58 грн.

На підставі заяви страхувальника від 27.04.2015 р., страхових актів № 107244 від 28.05.2015 р., № 107244 від 23.07.2015 р. ПрАТ "Просто-страхування" сплатило страхувальнику відшкодування у загальному розмірі 21 279,58 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 8103 від 02.06.2015 р., № 11383 від 24.07.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Рута 22 СПГ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3092894, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

14.07.2015 р. позивач звернувся до ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" з вимогою № 04-3647 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 18 573,78 грн., внаслідок зазначеного ДТП.

Як встановлено судом, на виконання вказаної вимоги та під час розгляду даної справи відповідач сплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 18 063,58 грн. за власним страховим актом № ЦО-63912-АЕ--3092894 від 02.03.2016 р. з вирахуванням суми франшизи в 510,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2694 від 02.09.2016 р. Отже, сплативши страхове відшкодування у вказаній сумі, відповідач припинив у такий спосіб відповідне грошове зобов'язання, у зв'язку з чим провадження в цій частині позовних вимог (на суму 18 063,58 грн.) підлягає припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Щодо іншої частини страхового відшкодування, яку позивач просив стягнути як фактично понесені витрати, суд зазначає наступне.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. у справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. у справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Просто-страхування" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" у сумі 21 279,58 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти стягнення іншої частини страхового відшкодування, оскільки позивач не довів того, що доплата здійснювалась саме за фактом ДТП, що розглядається.

Так, необхідно зазначити, що в матеріалах справи, окрім платіжного доручення № 8103 від 02.06.2015 р., міститься також платіжне доручення № 11383 від 24.07.2015 р. на суму 2 706,00 грн. У графі призначення платежу цього доручення зазначено, що вказана сума була перерахована позивачем на рахунок СТО в якості страхового відшкодування за ремонт автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по даному факту ДТП. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, сума відновлювального ремонту була переглянута позивачем, оскільки змінилась вартість запчасної частини (дверей) пошкодженого автомобіля в сторону збільшення, що також вбачається з листа СТО № 11 від 13.07.2015 р., наявного у справі.

За таких обставин, суд вважає, що всі фактичні витрати позивача по вищезазначеному факту ДТП обгрунтовані та доведені належним чином, отже, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем з урахуванням часткового її погашення та франшизи становить 3 216,00 грн. (21 279,58 грн. - 18 063,58 грн.).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем в частині несплаченого страхового відшкодування на суму 3 216,00 грн. підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 21 279, 58 грн. в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" страхового відшкодування в сумі 18 063,58 грн. припинити.

Позов Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 3 216,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38Б, ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування в сумі 3 216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 8 вересня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 13 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.