РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016Справа №910/13865/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про стягнення 49 490,00 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Горбунова Г.М. - за довіреністю №ГН-140-Ю/2016 від 26.04.2016 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 49 490,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_2, який є страхувальником позивача, завдано матеріальної шкоди страхувальником відповідача, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 49 490,00 грн. - невиплаченого страхового відшкодування, 1 378,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17.08.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2016 року, в зв'язку з нез'явленням представника відповідача, відкладено розгляд справи на 31.08.2016 року.

Через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

В судове засідання 31.08.2016 року представники позивача та відповідача не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 01.08.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 31.08.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 31.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2015 року між ОСОБА_2 (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2-01 (далі за текстом - Договір), за умовами якого застраховано транспортний засіб марки «Mazda CX-5», державний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 15.08.2015 року о 18 год. 40 хв., на 11 км. автомобільної дороги Київ-Вишгород-Ровжи сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб та транспортний засіб марки «Део Ланос» державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, у результаті чого застрахованому транспортному засобу завдано пошкодження (Акт (протокол) огляду ТЗ від 18.08.2015р., Звіт №6905-70 про визначення вартості матеріального збитку від 28.08.2015р., Довідка №70425357 від 20.08.2015р. про дорожньо-транспортну пригоду - наявні в матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №2799-02 від 05.01.2016 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 91 998,31 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування ДП «Авто Интернешнл» за ремонт застрахованого транспортного засобу (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Вишгородського районного суду Київської області (суддя Котлярова І.Ю.) від 18.09.2015 року справа №363/3961/15-п винним у ДТП визнано ОСОБА_3

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (далі по тексту - відповідач) відповідно до Полісу серія АЕ №3091912, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання та сплатив за ремонт застрахованого транспортного засобу 91 998,31 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8803 від 28.07.2015 року на суму 100 000,00 грн.

Відповідно до Полісу АЕ №3091912 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 49 490,00 грн. - невиплаченого страхового відшкодування, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню (вартість матеріального збитку заподіяного застрахованому транспортному засобу 91 998,31 грн.; ліміт відповідальності відповідача за Полісом 50 000,00 грн. - франшиза 510,00 грн. = 49 490,00 грн.).

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 38 Б; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 31; ) 49 490,00 грн. - невиплаченого страхового відшкодування, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 13.09.2016 року.