РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016Справа №910/12698/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт»

До публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

Про стягнення 95528,48 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача не прибув

від відповідача Драчова М.С. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайт» до публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення за договором № ЕЛ/01/01/2010 від 01.01.2010 95528,48 грн., з яких: 87833,04 грн. інфляційних, 7695,40 грн. трьох процентів річних за період з 21.01.2015 до 01.06.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на таке. Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» неналежним чином виконувало свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайт» звернулося з позовом до суду. Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про часткове задоволення позову. Станом на дату звернення з позовом до суду (12.07.2016) відповідач рішення суду не виконав, чим порушив права позивача.

Суд своєю ухвалою від 13.07.2016 порушив провадження у справі № 910/12698/16.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що стягнення трьох процентів річних та інфляційних за період з 21.01.2015 до 29.01.2016 було предметом судового розгляду у справі № 910/2133/16. Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» 5251,99 грн. трьох процентів річних та 66639,53 грн. інфляційних втрат. Дане рішення набуло чинності.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.01.2010 товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайт» (сторона-1) та публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (сторона 2) уклали договір №ЕЛ/01/01/2010 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого сторона-1 надає стороні-2 послуги щодо розподілу електропостачання фонтанів (послуги), що належать стороні-2 та знаходяться за адресою: м. Київ, Майдан Незалежності, ПТП-1, сектор В, ТВК "Глобус", а сторона-2 приймає надані послуги та оплачує їх згідно з умовами цього договору, з метою забезпечення функціонування належної стороні-2 інфраструктури.

Розмір оплати за надані послуги (відшкодування за спожиту електроенергію стороною-2) визначається згідно з показами лічильників №№ 3938, 3989,3060, згідно з тарифами «Київенерго» (п. 3.1. Договору).

Неналежне виконання умов Договору було предметом розгляду у справі № 910/283/15-г за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» до публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 370626,48 грн..

09.02.2015 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення у справі №910/283/15-г про стягнення з публічного акціонерного товариства «Київводоканал» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» 170853,64 грн. боргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 у справі №910/283/15-г залишено без змін.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 7695,40 грн. 3% річних та 87833,04 грн. інфляційних за період з 21.01.2015 до 01.06.2016.

Водночас, стягнення 3% річних та інфляційних за період з 21.01.2015 по 29.01.2016 було предметом розгляду у справі Господарського суду міста Києва № 910/12698/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» до публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал». Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 5251,99 грн. 3 % річних та 66639,53 грн. інфляційних за період з 21.01.2015 по 29.01.2016. Дане рішення є чинним.

Таким чином є рішення господарського суду господарського суду, яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, у зв'язку з чим вимоги позивача до відповідача про стягнення 5251,99 грн. 3 % річних та 66639,53 грн. інфляційних за період з 21.01.2015 по 29.01.2016 підлягають припиненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Правомірними є вимоги позивача до відповідача про стягнення 2443,41 грн. 3 % річних та 21193,51 грн. інфляційних за період з 01.02.2016 по 01.06.2016.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 2443,41 грн. 3 % річних та 21193,51 грн. інфляційних за період з 01.02.2016 по 01.06.2016. Провадження в частині стягнення 5251,99 грн. 3 % річних та 66639,53 грн. інфляційних за період з 21.01.2015 по 29.01.2016 підлягає припиненню в порядку ст. 80 ч. 1 п. 2 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 80 ч. 1 п. 2, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (вул. Лейпцизька, буд. 1 літ. «А», м. Київ, 01015, код 03327664) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» (майдан Незалежності, підземний торговий простір (ПТП) № 1, сектор В, код 31352431) 2443,41 грн. 3 % річних, 21193,51 грн. інфляційних, 354,54 грн. судового збору.

Припинити провадження в частині стягнення 5251,99 грн. 3 % річних та 66639,53 грн. інфляційних.

Рішення підписано 16.09.2016.

Суддя С. А. Ковтун