КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа№ 911/1485/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Мартюк А.І.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Гамрецький Є.О. - довіреність № 6389/9 від 31.12.2015;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

на рішення Господарського суду Київської області від 09.06.2016

у справі №911/1485/16 (головуючий суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпініст"

про стягнення 3189,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.06.2016 у справі №911/1485/16 відмовлено у задоволенні позову про стягнення 3189,78 грн. збитків.

Не погодившись із вказаним рішенням Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, оскільки перевіркою, яка була проведена Державною фінансовою інспекцією, було встановлено завищення вартості підрядних робіт з фарбування металевих конструкцій антенно-щоглової споруди Волинської філії позивача, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на суму 3189,78 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 05.09.2016.

05.09.2016 відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленнями про вручення ухвали суду.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представників відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

09.07.2012 між позивачем - Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, як замовником, та відповідачем - ТОВ "Альпініст", як підрядником, був укладений договір підряду № 1423 (далі - договір) щодо обробляння металів (антикорозійний захист металевих конструкцій) на об'єктах замовника згідно технічного завдання.

У пункті 2.1 договору сторони домовились, що підрядник зобов'язується виконати роботи ізоляційні (антикорозійний захист металевих конструкцій), код 45.32.1, на об'єктах замовника згідно технічного завдання замовника, а замовник зобов'язується забезпечити своєчасне фінансування та прийняття таких робіт.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що договірна ціна є твердою (додаток № 2 до договору), формується підрядником на підставі нормативних документів, розроблених Держбудом України ДБН Д.1.1-1-2000, та відображається у 35 локальних кошторисах, що є невід'ємною частиною договірної ціни.

У додатку № 1 до договору визначено перелік лотів та їх опис, а саме - найменування філій, висота та вага металоконструкцій, площа зачищення поверхонь.

На виконання умов договору відповідач виконав вказані роботи, позивач їх прийняв без зауважень, що підтверджується актами форми КБ-2в про виконані роботи, які підписані обома сторонами без зауважень, та оплатив їх, що підтверджується платіжними дорученнями.

В подальшому Державною фінансовою інспекцією України було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Концерну РРТ за період з 01.05.2014 р. по 31.10.2015 р. та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2013 р. по 30.04.2014 р., за результатами якої складено акт № 06-21/13 від 23.02.2016 р.

В ході ревізії було проведено перевірку правильності визначення вартості виконаних ТОВ "Альпініст" робіт з ізоляційно-антикорозійного захисту металевих конструкцій антенно-щоглової споруди Волинської філії Концерну РРТ на PTC в м. Ковелі за період з 01.04.2013 р. по 31.10.2015 р., якою встановлено, що відповідно до повідомлень-авізо від 31.05.2013 р. № 416 та від 30.06.2013 р. № 510 Концерном РРТ було сплачено за виконані роботи з ізоляційно-антикорозійного захисту металевих конструкцій антенно-щоглової споруди Волинської філії Концерну РРТ кошти в сумі 228525,00 грн.

До ревізії було надано акти форми КБ-2в про виконані роботи по об'єкту "Роботи ізоляційні (антикорозійний захист металевих конструкцій антенно-щоглових споруд Концерну РРТ" за травень 2013 року на суму 219381,60 грн. (в т.ч. ПДВ) та за червень 2013 року на суму 54848,40 грн. (в т.ч. ПДВ), разом на суму 274230,00 грн. ( в т.ч. ПДВ), у яких відображено вартість зворотніх сум матеріалів - 159407,00 грн., зокрема, матеріали поставки замовника в травні 2013 року на суму 126843,00 грн. та в червні 2013 року на суму 32564,00 грн.

Ревізією повноти та достовірності відображення в актах виконаних робіт форми КБ-2в вартості матеріалів поставки замовника було встановлено, що від Концерну РРТ до Волинської філії згідно повідомлень-авізо та по накладних від 30 квітня 2013 року № 54 і від 29 травня 2013 року №128 передано на філію матеріалів (фарба WG-Юніверсал (червона) та фарба WG-Юніверсал (біла)) на суму 158554,57 грн. Водночас, ревізією кількості матеріалів замовника, використаних на виконання робіт з ізоляційно-антикорозійного захисту металевих конструкцій антенно-щоглової споруди Волинської філії Концерну РРТ, встановлено, що опроцентовано по актах форми КБ-2в за червень та травень 2013 року фарбу червону в кількості 1065,98 кг по ціні 102,11 грн. за 1 кг на суму 108847,00 грн., та фарбу білу в кількості 653,388 кг по ціні 77,38 грн. за 1 кг на суму 50558,54 грн.

Порівнянням опроцентованої фарби по актах форми КБ-2в з фарбою, переданою на філію від Концерну РРТ, встановлено, що фарби червоної опроцентовано більше на 34,38 кг (1031,60кг - 1065,98 кг) на суму 3510,54 грн., ніж передано до Волинської філії, та білої опроцентовано на 34,352 кг менше (687,74 кг - 653,388 кг) на суму 2658,15 грн., ніж передано до Волинської філії.

Внаслідок списання на покраску щогли фарби WG (біла) менше на 34,352 кг., ніж передано її до підрядника, допущено завищення вартості робіт ізоляційно-антикорозійного захисту металевих конструкцій антенно-щоглової споруди Волинської філії Концерну РРТ на PTC в м. Ковелі на 3189,78 грн. (з ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2016 р. Концерн РРТ отримав вимогу від Державної фінансової інспекції України № 06-14/316 від 31.03.2016 р. про усунення порушень, виявлених під час проведення ревізії, а вказане порушення, за доводами позивача, призвело до заподіяння позивачеві матеріальної шкоди (збитків) на суму 3189,78 грн., останній звернувся до суду із позовом про стягнення вказаних збитків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку щодо їх безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 7 статті 193 ГК України встановлено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Частинами 1, 2 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 841 ЦК України підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем було виконано роботи, передбачені укладеним із позивачем договором підряду, які було прийнято позивачем, що підтверджується належним чином складеними та підписаними обома сторонами актами приймання виконаних робіт за травень та червень 2013 року. Також вказані роботи у повному обсязі були оплачені позивачем.

У позовній заяві позивач посилається на приписи ст. 224 ГК України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

При цьому, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно приписів ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний відшкодувати на вимогу суб'єкту завдані збитки у добровільному порядку в повному обсязі.

Так, поняття збитків розкривається у Цивільному кодексі України у статті 22, згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22). При цьому частиною 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Приписами ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, чим саме і в який спосіб були порушені його права відповідачем з огляду на прийняття позивачем робіт за договором підряду та здійснення розрахунків за нього у повному обсязі.

Окрім того, позивачем не надано суду доказів порушення відповідачем вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України в частині неналежного виконання зобов'язань, у даному випадку - зобов'язань підрядника робіт за договором, як і не доведено вини саме підрядника у зазначенні в актах виконаних робіт форми КБ-2в невідповідних, за твердженням позивача, даних, оскільки вказані акти були підписані замовником без зауважень та заперечень.

Окрім цього, згідно зі ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Оскільки позивачем не надано доказів порушення відповідачем зобов'язань за договором, не визначено, в чому саме полягає порушення договірних зобов'язань з боку відповідача, а також не доведено, що саме дане порушення є причиною понесення позивачем збитків в розмірі 3189,78 грн., є правомірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вказаних вимог.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Київської області від 09.06.2016 у справі № 911/1485/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 09.06.2016 у справі № 911/1485/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/1485/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

А.І. Мартюк