УХВАЛА

06.09.2016Справа № 910/4603/15-г

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

1. Київської міської державної адміністрації

2. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про стягнення 16 669 400,00 грн.

Головуючий суддя: Домнічева І.О.

Суддя: Бондарчук В.В.

Суддя: Мандриченко О.В.

Представники сторін:

від позивача 1: не з'явивлись;

від позивача 2: не з'явились;

від відповідача (скаржника): Шимко Л.М. - за дов.;

від ВДВС: Бялий М.Г. - за дов.;

від прокуратури: Морозов В.Ю. - за посв.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі 1. Київської міської державної адміністрації 2. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про стягнення 16 669 400,00 грн.

Рішенням суду від 26.11.2015 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 08.06.16р., позов задоволено частково. На виконання рішення видано відповідний наказ.

Відповідачем подано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 01.07.2016 р. розгляд скарги було призначено на 19.07.2016 р.

Судове засідання 19.07.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 28.07.2016 р.

Ухвалою від 28.07.2016 р. розгляд скарги було відкладено на 30.08.2016 р.

30.08.16р. через відділ діловодства суду представником ВДВС подано копії матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою від 30.08.16р. розгляд скарги відкладено на 06.09.16р.

06.09.16р. через відділ діловодства суду скаржником подано письмові пояснення по справі.

У судове засідання, призначене на 06.09.2016, з'явилися представники скаржника, прокуратури та органу Державної виконавчої служби.

Позивачі у справі (стягувачі за наказом) уповноважених представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки неявка учасників процесу у судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути по суті подану скаргу в даному засіданні.

Скаржник підтримав вимоги скарги, згідно з якою просив суд визнати нерозгляд заяви Боржника від 22.04.2016р. за вих. № 778/09 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправною бездіяльністю. Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №5084133 від 26.04.2016р. про стягнення виконавчого збору.

Подана скарга мотивована тим, що наказ Господарського суду міста Києва від 04.04.16р. не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, не зазначені рахунки стягувача. Проте, державний виконавець, відкрив виконавче провадження, у зв'язку з чим, ПАТ «Київгаз» був позбавлений можливості реалізувати передбачене у ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» право на самостійне виконання рішення суду, оскільки банківськівські реквізити Стягувача або Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, на який ПАТ «Київгаз» мав можливість самостійно сплатити кошти на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2015р., також не зазначені в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення присутніх в засіданні представників, вивчивши подані ними документи та дослідивши наявні докази, оглянувши оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, суд встановив, що Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.11.2015р. у справі № 910/4603/15-г частково задоволено позовні вимоги Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації, Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та стягнуто з ПАТ «Київгаз» на користь Київської міської державної адміністрації () 15 733 600 (п'ятнадцять мільйонів сімсот тридцять три тисячі шістсот гривень) 00 коп. заборгованості та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) 00 коп. судового збору в дохід Державного бюджету України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 у справі № 910/4603/15-г залишено без змін рішення Господарського суду м. Києва.

04 квітня 2016 року на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва на користь Стягувача - позивача у справі видано наказ.

14 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 50844133, про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4603/15-г.

26 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

ПАТ «Київгаз» стверджує, що в наказі Господарського суду міста Києва, виданому 04.04.2016р. у справі № 910/4603/15-г, відсутні рахунки стягувача, що зокрема є підставою для відмови у відкритті провадження на підставі п.6 ч.І ст.26 ЗУ „Про виконавче провадження" через невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону. Банківські реквізити Стягувача відсутні в рішенні Господарського суду м. Києва бід 26.11.2015р. у справі № 910/4603/15-г, в тому числі відсутні у матеріалах вказаної справи.

Проте, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.16р. відмовлено у задоволені заяви ПАТ «Київгаз» про визнання наказу таким що не підлягає виконанню. У вказаній ухвалі суду зазначено, рішення суду від 26.11.2015 набрало законної сили та обов'язок по його виконанню у відповідача не припинився.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі має бути зазначено, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Твердження, боржника про відсутність у виконавчому документі рахунків боржника та стягувача, суд зазначає, відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" вказана інформація вноситься якщо відповідні відомості відомі суду чи можуть сприяти примусовому виконанню, таким чином можна дійти висновку, що у разі відсутності такої інформації у виконавчому документі, осатаній все одно відповідає вимогам виконавчого документа.

Згідно зазначеного в п. 9.13.2. Постанови Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23 березня 2012 року N 6 в наказі господарського суду можуть бути зазначені банківські рахунки в національній або іноземній валюті, а також реєстраційні рахунки залежно від конкретних матеріалів і обставин справи. Зазначене підтверджує позицію суду щодо необов'язковості зазначення у виконавчому документі рахунків стягувача та боржника. Тим більше, що таке зазначення у випадку відсутності грошових коштів на вказаних судом рахунках боржника не сприятиме виконанню рішення суду (зробить його виконання неможливим).

Отже, наказ Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 № 910/17393/14 повністю відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Але, боржник самостійно рішення суду від 26.11.15р. не виконав, а звернувся до суду зі даною скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

Також боржник в даній скарзі вказує на те що в постанові про відкриття виконавчого провадження також відсутні рахунки стягувача, в зв'язку з чим звернувся за вих. № 778/09 від 22.04.2016р. до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції з заявою про відкладення провадження виконавчих дій у провадженні № 50844133 для надання ПАТ «Київгаз» можливості скористатися своїм правом щодо самостійного виконання рішення суду, оскільки, рахунок Київської міської державної адміністрації, на який ПАТ «Київгаз» необхідно сплатити 15 7333 600, 00 грн. заборгованості, у виконавчому документі відсутній.

В матеріалах справи, наявний лист вих. № 4251-0-30-16/20,1-352/1 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про залишення заяви за вих. № 778/09 від 22.04.2016р. ПАТ «Київгаз» без задоволення. Оскільки, згідно даних Державного реєстру ДП «Укрпошта», постанову про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Київгаз» одержано 18.04.16р., а на момент подання заяви від 22.04.16р. № 778/16 (подана 25.04.16р.) семиденний строк самостійного виконання рішення, визначиний ст.. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», закінчився, необхідність у відкладенні провадження виконавчих дій на теперішній час відсутня. Крім того, згідно ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначення розрахункових рахунків стягувача не є обов'язковою вимогою до виконавчого документа.

Проте, доказів направлення вказаного листа скаржнику суду не надано.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, скарга Публічного акціонерного товариства "Київгаз", є неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Київгаз", відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Домнічева І.О.

Суддя Бондарчук В.В.

Суддя Мандриченко О.В.