УХВАЛА

06.09.2016Справа № 26/218

За заявою Національного банку України
провидачу дубліката наказу господарського суду

За позовомЗаступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі 1. Національного банку України, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Арма"
до Товариства з обмеженою відповідальністю " Фабрика "
простягнення 9598166,85 грн.
Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача 1Голєв Ю.В. (представник за довіреністю від 30.05.2016)
від позивача 2не з`явився
від відповідача не з`явився
від прокуратурине з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора м. Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю " Комерційного банку "Арма" з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю " Фабрика " 9 598 166,85 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2011 № 26/218 позов заступника прокурора м. Києва задоволено.

26.09.2011 на примусове виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Ухвалою від 18.04.2014 судом було замінено позивача (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Арма" на його правонаступника - Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області.

17.08.2016 до суду надійшла заява Національного банку України про видачу дубліката наказу господарського суду, у якій заявлені вимоги про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218, дубліката ухвали Господарського суду міста Києва від 18.04.2014 про заміну позивача/стягувача, поновлення строку для пред'явлення дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218, поновлення строку для пред'явлення дублікату ухвали Господарського суду міста Києва від 18.04.2014 заміну позивача/стягувача.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку із відпусткою судді Пінчука В.І. вказану заяву було передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою від 29.08.25016 суд призначив розгляд указаної заяви на 06.09.2016.

В судове засідання 06.09.2016 з'явився представник заявника, який уточнив одну з вимог заяви, а саме, просив поновити строк пред'явлення наказу до виконання, решту вимог підтримав у первісному вигляді.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, у наказі Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218 визначено строк пред'явлення його до виконання - 26.09.2012.

Поданими доказами підтверджується, що 17.01.2014 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41526946 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 № 26/218.

Отже, встановити факт повернення судового наказу стягувачу з інформації державної виконавчої служби не видається за можливе, у зв'язку з чим суд виходить з того, що указаний документ стягувачу не повертався, про що стверджує він сам.

Відповідно до листа управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 05.08.2015 № 2511, 10.11.2014 вказане виконавче провадження завершено на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що подальше проведення виконавчих дій не було можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження перебували на території проведення антитерористичної операції, а відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області переміщено на територію, підконтрольну українській владі.

Також, у вказаному листі управління державної виконавчої служби не вказало адресата та дати направлення виконавчого документа.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно цього Закону, державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

За приписами частини 2 ст. 24 Закону, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Розглянувши заяву стягувача (позивача 1), господарський суд визнає причини, з яких строк пред'явлення наказу суду до виконання пропущено, поважними, а також приймаючи до уваги те, що наказ господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218 до цього часу не виконаний, доказів його повернення з державної виконавчої служби не надано, господарський суд вважає за можливе відновити строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218 до виконання.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Зважаючи на обставини відновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 № 26/218 до виконання, суд вважає доцільним задовольнити заяву стягувача в частині видачі дублікату цього виконавчого документа.

Що стосується вимог заявника про видачу дубліката ухвали суду від 18.04.2014 про заміну позивача (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Арма" на його правонаступника - Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, та поновлення строку для пред'явлення її до виконання, суд зазначає, що вказана ухвала не є виконавчим документом, тому й відповідних реквізитів не містить, в тому числі й строку пред'явлення її до виконання, тому підстав для задоволення цих вказаних вимог у суду немає.

При цьому, суд зазначає, що учасник процесу не позбавлений права на повторне отримання копії судового рішення (ухвали) в порядку вимог Закону України «Про судовий збір».

Отже, підсумовуючи викладене вище, заява Національного банку України підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 75, 86, 115, 119 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Заяву Національного банку України задовольнити частково.

2. Поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218.

3. Видати Національному банку України дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 26/218.

4. В іншій частині заяви відмовити.

Суддя О.М.Ярмак