ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.16р. Справа № 904/5875/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль", м. Київ

до відповідача-1 публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс", м. Дніпро

про стягнення 98 760,00 грн. заборгованості за надані послуги, 2 408,39 грн. 3% річних, 5 925,58 грн. інфляційних втрат, 21 875,10 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №16/05 від 16.05.2016 року, адвокат

Від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність № 2835 від 07.12.2015 року, представник

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення солідарно з державного підприємства "Одеська залізниця" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" заборгованості на загальну суму 128 969,07 грн., з яких:

- 98 760,00 грн. заборгованість за надані послуги;

- 2 408,39 грн. 3% річних за загальний період з 19.09.2015 року по 13.07.2016 року;

- 5 925,58 грн. інфляційні втрати за загальний період з жовтня 2015 року по червень 2016 року;

- 21 875,10 грн. пеня за загальний період з 19.09.2015 року по 22.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов'язань за договором підряду № ТК22/02 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ") від 23.03.2015 року в частині своєчасної та повної оплати за послуги виконані за наступними актами здачі-приймання послуг з технічного обслуговування блоків систем СКПРТ "Дельта СУ" на загальну суму 98 760,00 грн.:

- № 1 від 25.03.2015 року на суму 23 192,28 грн.;

- № 2 від 25.03.2015 року на суму 17 587,32 грн.;

- № 3 від 26.03.2015 року на суму 15 461,40 грн.;

- № 4 від 26.03.2015 року на суму 42 519,00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язання за договором № ТК22/02 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ") від 23.03.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" 23.03.2015 року укладено договір поруки № 23/03/1 відповідно до п.1.1 якого відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання обов'язку відповідачем-1 щодо оплати послуг, наданих позивачем відповідачу-1 за договором підряду № ТК22/02 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ" від 23.03.2015 року), а також за сплату відповідачем-1 штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті послуг за основним договором. Відповідно до п.1.2 договору поруки № 23/03/1 від 23.03.2015 року, у випадку порушення відповідачем-1 обов'язку з оплати послуг, зазначених в п.1.1 цього договору, відповідач-1 та відповідач-2 відповідають як солідарні боржники.

Відповідач-2 заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до п.3.5 договору поруки, якщо позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до відповідача-2. Частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Позивачем до позовної заяви не були надані докази про звернення до відповідача-2 з вимогою, на виконання п.2.1 договору поруки відповідно. Таким чином, на думку відповідача-2, позивач не має права пред'являти позов до поручителя - відповідача-2 на підставі договору поруки без доказів пред'явлення вимоги до останнього.

03.08.2016 року відповідач-2 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" через неможливість явки останнього до суду, з урахуванням наданого відзиву по справі.

03.08.2016 року на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про заміну державного підприємства "Одеська залізниця" по справі № 904/5875/16, його правонаступником публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області 04.08.2016 року здійснено заміну державного підприємства "Одеська залізниця" його правонаступником публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

15.08.2016 року до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про зупинення провадження по справі №904/5875/16 на підставі того, що в господарському суді Одеської області знаходиться справа №916/2047/16 за позовом Регіональної філії "Одеська залізниця" приватного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання недійсними договорів підряду №ТК 20/02 від 25.02.2015 року, №ТК21/02 від 16.03.2015 року, №ТК22/02 від 23.03.2015 року, №Т/ТЧ-6/74 від 06.03.2015 року, №ТЧ5/80 від 12.03.2015 року, №ТЧ5/86 від 06.03.2015 року, одним з яких є договір ТК22/02 від 23.03.2015 на підставі якого позивач по справі №904/5875/16 заявляє вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача.

Позивач заперечує проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі посилаючись на те, що розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору, суд, у будь-якому випадку, має перевірити правомірність цього договору, а тому господарський суд в даному випадку може надати оцінку при стягненні заборгованості по наданим послугам за договором підряду № ТК22/02 від 23.03.2015 року, у тому числі, і питанню додержання відповідачем-1 законодавства України про державні закупівлі, тобто підстави для зупинення місцевим господарським судом провадження у даній справі відсутні. Також позивач зазначає, що сторони мали право укласти основний договір без застосування тендерної процедури, зважаючи на суму договору, відповідно до п.3.1 договору. Тож, договір підряду № ТК22/02 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ") від 23.03.2015 року був укладений сторонами з додержанням всіх умов господарського, цивільного законодавства України при здійсненні державних закупівель відповідно.

У зв'язку з поданням до суду відповідачем-1 по справі № 904/5875/16 клопотання про зупинення провадження, задля з'ясування всіх обставин, на яких ґрунтуються доводи відповідача-1 щодо зупинення провадження, позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування у відповідача-1 доказів.

Відзиву на позов публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" суду не надало. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Провадження у справі № 904/5875/16 порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2016 року з призначенням його до розгляду в судовому засіданні на 04.08.2016 року, після чого розгляд справи відкладався на 13.09.2016 року.

У судовому засіданні 13.09.2016 року проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.03.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тран-Контроль" (далі - позивач, підрядник) та державним підприємством "Одеська залізниця", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця", (далі - відповідач-1, замовник) було укладено договір підряду №ТК22/02 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "ОСОБА_2 -СУ") (далі - договір) відповідно до п.1.1. підрядник зобов'язується виконати за завданням замовника на свій ризик і відповідно до умов договору послуги з технічного обслуговування (ТО) блоків системи "Дельта-СУ" згідно додатку №1 та здати результати послуг замовнику, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконані підрядником послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно п.1.2. договору підрядник виконує послуги з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" за рахунок власних сил та засобів на суму, яка не перевищує вказану у п.3.1. договору.

Відповідно до п.1.3. договору вартість послуг на технічне обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" визначається на підставі додатку №1, який є невід'ємною частиною договору.

Підрядник зобов'язується надати передбачені у договорі послуги й особисто здати їх результати замовнику (п.2.1.2. договору).

Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконанні підрядником послуги відповідно до умов цього договору (п.2.2.2. договору).

За пунктом 3.1. договору сума договору складає 99 990,00 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто грн.) з ПДВ 16 665,00 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.).

Вартість послуг з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" визначена на підставі Додатку №1 який включає всі витрати підрядника (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору розрахунок за надані послуги здійснюються протягом 120 банківських днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних послуг.

Даний договір набуває юридичної сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року, а в частині виконання обов'язків до повного їх виконання сторонами (п.5.1. договору).

Здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за актом приймання-передачі наданих послуг з послідуючим оформленням акту приймання-передачі послуг згідно Додатку №3 (п.6.6 договору).

На виконання умов договору позивач виконав, а відповідач-1 прийняв послуги з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ", що підтверджується актами здачі-приймання послуг з технічного обслуговування блоків систем СКПРТ "Дельта-СУ", на загальну суму 98 760,00 грн.:

- №1 від 25.03.2015 року на суму 23 192,28 грн.;

- №2 від 25.03.2015 року на суму 17 587,32 грн.;

- №3 від 26.03.2015 року на суму 15 461,40 грн.;

- №4 від 26.03.2015 року на суму 42 519,00 грн.,

підписаними обома сторонами та скріпленими печатками підприємств (а.с.20-27 том 1).

Позивач посилається на ті обставини, що відповідачем-1 не дотримано умов договору щодо строку оплати наданих послуг, що і є причиною спору.

Відповідач-1 оплату за надання послуг у строк, передбачений договором, не здійснив. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 98 760,00 грн.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У визначений договором строк відповідач-1 розрахунок за спірними актами не здійснив.

Враховуючи викладене, господарський суд встановив, що строк оплати послуг за вказаними вище актами настав, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 98 760,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з п. 7.4 договору за невиконання своїх зобов'язань, передбачених п.4.1. даного договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

На підставі п.7.4. позивачем була нарахована пеня за актами здачі-приймання послуг:

- за актом №1 від 25.03.2015 року сума пені склала 5 148,36 грн. за період з 19.09.2015 року по 19.03.2016 року;

- за актом № 2 від 25.03.2015 року сума пені склала 3 904,13 грн. за період з 19.09.2015 року по 19.03.2016 року;

- за актом №3 від 26.03.2015 року сума пені склала 3 419,35 грн. за період з 22.09.2015 року по 22.03.2016 року;

- за актом № 4 від 26.03.2015 року сума пені склала 9 403,26 грн. за загальний період з 22.09.2015 року по 22.03.2016 року.

Таким чином, нарахована позивачем сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань за договором складає 21 875,10 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем при зверненні з позовною заявою розрахунку пені встановлено, що він здійснений правильно, а тому заявлена до стягнення пеня у сумі 21 875,10 грн. за загальний період з 19.09.2015 року по 22.03.2016 року підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних за загальний період з 19.09.2015 року по 13.07.2016 року у сумі 2 408,39 грн. та інфляційні втрати з жовтеня 2015 року по червень 2016 року у сумі 5 925,58 грн.

Розрахунки сум 3% річних та втрат від інфляції перевірено судом. При обчисленні суми втрат від інфляції позивачем враховані Рекомендації Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, які викладені в листі від 03.04.1997 року №62-97р. Також відповідає вимогам чинного законодавства нарахована сума 3% річних.

Таким чином, заявлені до стягнення 3% річних у сумі 2 408,39 грн. та інфляційні втрати у сумі 5 925,58 грн. підлягає задоволенню.

23.03.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" (далі - поручитель, відповідач-2) та товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" (далі - кредитор, позивач) уклали договір поруки №23/03/1.

У відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку державним підприємством "Одеська залізниця" (далі іменується "боржник") щодо виконання обов'язків з оплати послуг, наданих кредитором боржнику за договором підряду №ТК22/02 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ") від 23.03.2015 року, укладеним між кредитором та боржником (далі -основний договір), на суму не більше ніж 99 990,00 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто грн. 00 коп.), а також за сплату боржником штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті послуг за основним договором (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору у випадку порушення боржником обов'язку з оплати послуг, зазначеного в п. 1.1. цього договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку з оплати послуг за основним договором самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк протягом 5 (п'яти) робочих днів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора (п.2.1. договору)

Згідно з п.3.5. договору порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

За таких обставин та відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Звернення позивача з позовом до суду мало місце 14.07.2016 року. Таким чином, позивач не надав жодних доказів звернення з вимогою до відповідача-2, як того вимагає п. 2.1. договору поруки.

Таким чином, позивач немає права звертатися до відповідача-2 як до солідарного боржника за договором ТК22/02 від 23.03.2015 року у зв'язку з припиненням поруки.

У зв'язку з вищевказаним в позовних вимог до відповідача-2 необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 934,54 грн. покладається на відповідача-1.

Стосовно клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі №904/5875/16 до набрання законної сили рішенням суду у справі №916/2047/16 за позовом Регіональної філії "Одеська залізниця" приватного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання недійсними договорів підряду №ТК 20/02 від 25.02.2015 року, №ТК21/02 від 16.03.2015 року, №ТК22/02 від 23.03.2015 року, №Т/ТЧ-6/74 від 06.03.2015 року, №ТЧ5/80 від 12.03.2015 року, №ТЧ5/86 від 06.03.2015 року, одним з яких є договір ТК22/02 від 23.03.2015 року на підставі якого позивач по справі №904/5875/16 заявляє вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача, то воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно зі статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Розгляд господарським судом Одеської області справи № 916/2047/16, предметом позову у якій є визнання недійсним договору підряду № ТК22/02 від 23.03.2015 року, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі № 904/5875/16, в якій предметом позову є стягнення заборгованості за договором підряду № ТК22/02 від 23.03.2015 року. Господарський суд, встановивши, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить чинному законодавству, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині.

У межах справи, що розглядається, суд не вбачає перешкод для самостійної оцінки доказів у сукупності з метою винесення законного і обґрунтованого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України № 904/925/14 від 10.07.2014 року.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код 40081200) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5, оф. 317, ідентифікаційний код 38104803) заборгованість за надані послуги у сумі 98 760,00 грн., 3% річних у сумі 2 408,39 грн., інфляційні втрати у сумі 5 925,58 грн., пеню у сумі 21 875,10 грн. та судовий збір у сумі 1 934,54 грн.

У позовних вимогах до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.09.2016 року.

Суддя ОСОБА_3