ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2016 р.Справа № 916/1759/16
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Пересувна механізована колона №19

до відповідача: Приватного підприємства „Ресурс Югстрой

про розірвання договору про надання послуг та стягнення 689620,91 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю),

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Пересувна механізована колона №19 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Приватного підприємства „Ресурс Югстрой про розірвання договору № 10/05/2013 про надання послуг від 10.05.2013 р. та стягнення 689620,91 грн. у звязку з невиконанням умов договору.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення відповідачем умов договору № 10/05/2013 про надання послуг від 10.05.2013 р. в частині обсягу робіт та в частині строку їх виконання, неотримання позивачем послуг на які він розраховував укладаючи договір, невиконання істотних умов договору, безпідставне отримання відповідачем 689620,91грн. в якості компенсації вартості виготовлення проекту будівництва та компенсації вартості будівництва, виникнення права на відшкодування збитків. Також посилається на інші зазначені у позовній заяві та поясненнях обставини.

Відповідач проти вимог про розірвання договору заперечує, посилаючись на відсутність підстав для такого розірвання, необґрунтованість доводів позивача щодо невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлення апеляційною та касаційною судовими інстанціями факту виконання відповідачем своїх зобовязань за договором під час розгляду справи № 916/4075/15, відсутність доказів понесення позивачем збитків, здійснення позивачем оплати вказаних коштів відповідно до умов договору та на інші зазначені у відзиві обставини.

У судовому засіданні від 14.09.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

10.05.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Пересувна механізована колона №19 та Приватним підприємством „Ресурс Югстрой укладено договір № 10/05/2013 про надання послуг, за умовами якого відповідач зобовязався надати позивачеві послуги з його підключення до електромереж трансформаторної підстанції, а відповідач - прийняти ці послуги та оплатити їх.

Перелік послуг узгоджений сторонами у п.1.2 Договору.

У відповідності до п. 2.1 будівництво обєкта та місце подальшого його розташування здійснюється на земельній ділянці, яка має бути передана ПП „Ресурс Югстрой у суборенду ТОВ „ПМК-19. Будівництво здійснюється на підставі розробленого проекту „Позамайданчикові мережі (10 кВт) і внутрішньомайданчикові (0,4 кВт), та Технічних умов, які видані ПП „Ресурс Югстрой № 493-13 з відповідними змінами.

Відповідно до п.8.1договору, він набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Після підписання цього Договору всі попередні переговори за ним, листування, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються даного Договору, не втрачають юридичну силу, та можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього Договору.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками контрагентів.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 Господарського Кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.651 Цивільного Кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідачем не виконані істотні умови договору, а саме встановив один вузол обліку замість двох, а також порушення строків виконання зобовязань, тому вважає, що не отримав послуг на які розраховував під час укладання договору.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за неналежне виконання умов договору були предметом судового розгляду по справі № 916/4075/15.

Так, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р. по справі № 916/4075/15 встановлено, що ПП „Ресурс Югстрой у повному обсязі виконало свої зобовязання за договором про надання послуг від 10.05.2013р., хоча і з порушенням передбачених договором строків. Встановлення вказаного факту стало однією з підстав для зменшення суми заявленої до стягнення пені.

Переглядаючи постанову апеляційної інстанції та залишаючи її без змін, суд касаційної інстанції в постанові від 26.04.2016 зазначив: „Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність зменшення розміру стягуваної неустойки до 10%, що становить 18300 грн., оскільки окрім зазначеного вище, відповідач у повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором про надання послуг.

Судом апеляційної інстанції у вищевказаній постанові встановлено, що в порушення своїх зобовязань за договором відповідач трансформаторну підстанцію збудував і ввів в експлуатацію лише 31 березня 2015 року, що підтверджується Актом робочої технічної комісії про прийняття в експлуатацію обєктів розподільчих електричних мереж від 31 березня 2015 року, лише 07 серпня 2015 року отримав в електропередавальній організації Акт допуску на підключення електричних мереж електроустановки юридичних і фізичних осіб, а підключення ТОВ ПМК №19 до електромереж нової трансформаторної підстанції з виділеною потужністю 300 кВт фактично відбулося 17 вересня 2015 року, що підтверджується договором про постачання електричної енергії № Кю-1235 від 17 вересня 2015 року, укладеним між ПАТ Енергопостачальна компанія Одесаобленерго та ТОВ ПМК № 19, та Актом про пломбування від 18 вересня 2015 року, складеним відповідальною особою ПАТ Енергопостачальна компанія Одесаобленерго.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються про розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставина.

Таким чином, оскільки Постановою Одеського апеляційного господарського суду 01.03.2016 р. по справі № 916/4075/15 встановлено, що ПП „Ресурс Югстрой у повному обсязі виконав свої зобовязання за договором про надання послуг, то твердження позивача в цій частині є безпідставними, а вимоги про розірвання договору є такими, що не підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення суми коштів перерахованих позивачем відповідачу у розмірі 689620,91 грн., вказану суму позивач вважає збитками з посиланнями на ст.224 ГК України.

Згідно ч.2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З позовної заяви вбачається, що заявлена позивачем до стягнення сума 675521,67 грн. є коштами, сплаченими позивачем на користь відповідача на виконання умов договору про надання послуг. Вказані кошти були сплачені позивачем на користь ПП „Ресурс Югстрой „в якості компенсації вартості будівництва обєкта, зазначеного у п.1.3 Договору згідно рахунку ПАТ „Одесаобленерго № 188 „за присоединение. Також, сплата вказаної суми коштів передбачена пунктом 3 Додаткової угоди № 2 від 14.10.2014 р. до Договору про надання послуг саме як компенсація. Аналогічно на виконання умов договору позивачем на користь відповідача було сплачено 14099,24грн.

Крім того, вимога про стягнення 689620,91грн. є похідною та ґрунтується на вимозі про розірвання договору. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення 689620,91 грн. безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 224, 225 ГК України, ст.ст. 526, 651, 629 ЦК України, ст.ст. 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Пересувна механізована колона №19 до Приватного підприємства „Ресурс Югстрой про розірвання договору № 10/05/2013 про надання послуг від 10.05.2013 р. про надання послуг та стягнення 689620,91 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 14.09.2016 року.

Повний текст рішення підписаний 19 вересня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков