ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о п о в е р н е н н я п о з о в н о ї з а я в и

"12" вересня 2016 р. № 926/2823/16

Суддя господарського суду Чернівецької області Гончарук О. В.,

розглянувши матеріали за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозо-паперовий комбінат» в особі керуючого санацією ПАТ «Жидачівський целюлозо-паперовий комбінат», арбітражного керуючого ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «БКМ-ВУД»

про стягнення заборгованості 78555,34 грн.,

встановив, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем подано позов без доказів сплати судового збору, проте з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з перебуванням ПАТ «Жидачівський целюлозо-паперовий комбінат» на банкрутській стадії санації та наявністю на банківських рахунках цього підприємства незначної суми коштів у розмірі 30000 грн., які необхідні йому для підтримання у належному стані його майнового комплексу.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» арбітражний керуючий, який виконує повноваження керуючого санацією боржника у справі про банкрутство не відноситься до категорії осіб що звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у першу чергу задовольняються: вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута.

Відповідно до статті 8 Закону України Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (Постанова №7), у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи те, що витрати арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, а також те, що арбітражний керуючий, який виконує повноваження керуючого санацією у справі про банкрутство, не відноситься до категорії осіб, що звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання від 12.09.2016 №2829 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

У відповідності до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Позовна вимога про стягнення заборгованості у даній позовній заяві носить майновий характер, і розмір ставок судового збору за її розгляд визначається вимогами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та становить півтора відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто у даному випадку 1378 грн.

Разом з тим, позивачем не подано доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі.

У відповідності до частини другої п.п. 2.22. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме пунктом 4 частини першої статті 63 цього кодексу.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, неподання позивачем доказів сплати судового збору є підставою для повернення позовної заяви у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 та статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозо-паперовий комбінат» в особі керуючого санацією ПАТ «Жидачівський целюлозо-паперовий комбінат», арбітражного керуючого ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БКМ-ВУД» про стягнення заборгованості 78555,34 грн., повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява ___ арк., клопотання та додатки до позовної заяви ___ арк.

Всього ____ арк.

Суддя О.В. Гончарук