ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 вересня 2016 р. Справа № 918/537/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнебуд"

про стягнення в сумі 178036,00 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_4 (довіреність №2233 від 17.05.2016р.).

ОСОБА_5 (довіреність №2233 від 17.05.2016р.).

Від відповідача : ОСОБА_6 (довіреність б/н від 14.01.2016р.).

ОСОБА_7 (довіреність б/н від 25.07.2016р.).

Суть спору: ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнебуд" про стягнення 178 036,00 грн. шкоди, з яких: 3 036 грн. 00 коп. матеріальні збитки, 70 000 грн. 00 коп. моральна шкода, 25 000 грн. 00 коп. відшкодування на проведення ремонтних робіт та 80 000 грн. 00 коп. упущена вигода

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що між ОСОБА_1 особою- підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівнебуд" було укладено договір оренди приміщення за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 41. Вказує, що внаслідок проведених ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівнебуд" робіт по реконструкції будівлі по вул. Відінській, 41, об'єкту оренди завдана шкода.

Ухвалою суду від 07.07.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження, розгляд справи призначено на 21.07.2016р.

Ухвалою суду від 21.07.2016р. розгляд справи відкладено на 10.08.2016р.

08.08.2016р. відповідач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.07.2016р. розгляд справи відкладено на 10.08.2016р.

За клопотанням відповідача в порядку ст. 69 ГПК України ухвалою суду від 10.08.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 06.09.2016р.

В судовому засіданні 06.09.2016р. представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав вказаних у позовній заяві, а представники відповідача заперечили проти задоволення позиву.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2009р. Акціонерним товариством закритого типу фірма "Рівнебуд", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Рівнебуд" (надалі - Орендодавець) та ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Орендар) укладено Договір оренди приміщення №3 (а.с. 8-10), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове платне користування наступне приміщення:

1.1.1. Адреса будинку, у якому знаходиться приміщення, що орендується: м. Рівне, вул. Відінська, 41.

Згідно з п. 2.1. договору приміщення, що орендується, надається орендарю для розміщення ділового офісу.

Як стверджує позивач, внаслідок проведених ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівнебуд" робіт по реконструкції будівлі по вул. Відінській, 41, орендованому приміщенню завдана шкода, приміщення потребує термінового ремонту: пошкоджені стіни, здуття штукатурного покриття та утворення тріщин на стінах, підвищення вологості в кабінетах внаслідок вказаних дій призвело до появи грибка на стінах і стелі, створювались постійні перебої з електроенергією та Інтернетом, в деяких кабінетах електроенергія взагалі була відсутня, що порушувало нормальне функціонування косметологічного кабінету та стало завадою у здійсненні підприємницької діяльності. За твердженнями позивача, завдана діями ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнебуд" шкода у вигляді руйнування стін, появи тріщин, грибка на поверхні стін та стелі, суттєво впливає на зовнішній вигляд приміщення переданого в оренду, негативно впливає на санітарні умови в приміщенні, а також порушує санітарний та технічно-експлуатаційний стан приміщення, у звязку із чим просить в судовому порядку зобовязати відповідача відшкодувати 25 000 грн. 00 коп. на ремонт, усунення недоліків та приведення орендованого приміщення у стан придатний для використання приміщення за цільовим призначенням шляхом проведення косметичного ремонту стін та інших поверхонь. Також, позивач просить відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 3 036 грн. 00 коп., яка полягає у пошкодженні Ламп-луп марки UMS-L25 3D N4 22W в кількості 2 штук, що на думку позивача спричинені діями відповідача.

Крім того, позивач стверджує, що неправомірними діями ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнебуд" внаслідок проведеної реконструкції, їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації функціонування косметологічного кабінету та налагодження звязків з клієнтами, приниженні ділової репутації. Позивач просить відшкодувати моральну шкоду, розмір якої позивачем визначено в сумі 70 000 грн. 00 коп., а також упущену вигоду в розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). А також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Стаття 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення відносить: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов'язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Вони є фактом об'єктивної дійсності, що існує незалежно від правової оцінки і від того, підлягають збитки, що виникли, відшкодуванню згідно закону або не підлягають. Для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування збитків необхідно, щоб порушення зобов'язання дійсно спричинило отримання кредитором збитку.

Положеннями статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд відзначає, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 036 грн. 00 коп. позивач стверджує, що внаслідок перепадів напруги, що спричинені діями відповідача було пошкоджено Лампи-лупи марки UMC-L25 3D T4 22W в кількості 2 штук. При цьому, позивачем надано видаткову накладну №2029 від 06.11.2015р. на придбання ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 Лампи-лупи марки UMC-L25 3D T4 22W в кількості 2 штук та штативу для лампи UMC в кількості 2 штук на загальну суму 3 036 грн. 00 коп., а також гарантійні талони до вказаних ламп. Однак, господарський суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів фактичного пошкодження чи виходу з ладу вказаних ламп та спричинення цим збитків в розмірі 3 036 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо 25 000 грн. 00 коп. відшкодування на проведення ремонтних робіт позивач вказує, що внаслідок проведеної ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівнебуд" робіт по реконструкції будівлі по вул. Відінській, 41, орендованому приміщенню завдана шкода у вигляді руйнування стін, появи тріщин, грибка на поверхні стін та стелі. При цьому, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено фотознімки, які на думку позивача підтверджують заподіяння шкоди. Однак, надані позивачем фотознімки пошкоджень не можуть бути прийняті судом в якості належного та допустимого доказу пошкодження ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівнебуд" обєкту оренди, з вказаних фотознімків неможливо встановити які пошкодження були завдані та ким фони були вчинені, неможливо підтвердити визначений позивачем розмір відшкодування на проведення ремонтних робіт, а інших доказів протиправної поведінки відповідача позивачем не надано.

Таким чином, позивачем не доведено наявність порушення відповідачем його прав, розмір збитків і причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та завданими йому збитками.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 80 000 грн. 00 коп. вказує, що в результаті протиправної поведінки відповідача ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 не отримала дохід в розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Упущена вигода - це доход або прибуток, який міг би одержати суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності в разі здійснення зовнішньоекономічної операції і який він не одержав внаслідок дії обставин, що не залежать від нього, якщо розмір його передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати.

Отже, за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень (стаття 33 Господарського процесуального Кодексу України).

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення шкоди у вигляді неодержаного прибутку, обґрунтувати її розмір, довести безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов'язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов'язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов'язання було виконано боржником належним чином.

Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував.

За змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази спричинення шкоди у вигляді неодержаного прибутку, відсутнє обґрунтування його розміру, позивачем не доведено безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розміром відшкодування.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, позивачем не доведено суду наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача, що виключає можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 80 000 грн. 00коп.

Крім того, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню з таких підстав.

Моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного або психічного стану, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р. № 4 (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає вимогу про стягнення моральної шкоди на користь позивача у сумі 70 000 грн. 00 коп. не обґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами, а тому такою, що задоволенню не підлягає

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог з викладених у позові ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 правових підстав необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 12вересня 2016р..

Суддя Горплюк А.М.