РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/12820/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінцентр»

до Державної спеціалізованої бюджетної установи «Аграрний фонд»

про стягнення 106 570,36 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Легка М.В. - представник за довіреністю;

Від відповідача: Гордієнко А.В. - директор, Єсепчук О.М. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 106 570, 36 грн. заборгованості за договором про надання послуг №28/01/13А від 28.01.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 порушено провадження у справі №910/12820/16, розгляд справи призначено на 16.08.2016.

Через відділ діловодства (канцелярія) суду представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву з додатками, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

16.08.2016 відповідно до вимог ст. 77 ГПК України судом оголошено перерву у судовому засіданні до 06.09.2016.

06.09.2016 в судовому засіданні судом було заслухано представників сторін по суті спору.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.01.2013 між Державною спеціалізованою бюджетною установою «Аграрний фонд» та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Виробничо-комерційна фірма «Агід» укладено Договір про надання послуг №28/01/11, відповідно до якого перевізник бере на себе зобов'язання на підставі Дозволів власника надавати останньому комплекс послуг із перевезення автомобільним транспортом (в т.ч. навантажувально-розвантажувальні роботи, сертифікати) зерна у кількості 4 000 тонн, а власник вантажу бере на себе зобов'язання оплатити вартість наданих послуг за тарифом у розмірі не вище 240 грн. за тонну в т.ч. ПДВ.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що перевезення кожної партії вантажу оформляється окремим Додатковим договором до Договору за формою, згідно Додатку 2.

Так, на виконання умов Договору про надання послуг №28/01/13А з метою перевезення вантажу сторони уклали Додатковий Договір №3.

Перевізник на підставі виданого власником Дозволу на переміщення зерна свої зобов'язання виконав та здійснив перевезення вантажу із складу ВАТ «Бахмацьке ХПП» на склад ДП «Ніжинське КХП», що підтверджується наявними в матеріалах справи актом виконаних робіт та реєстром перевезення зерна за період:

- з 05.06.2014 по 05.06.2014;

- з 10.12.2014 по 10.12.2014;

- з 17.12.2014 по 17.12.2014.

Згідно із калькуляцією витрат на перевезення загальна вартість наданих робіт становить 106 570,36 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, у свою чергу, акт виконаних робіт не підписав, мотивованої відмови підписувати акт здачі-прийняття робіт не надав.

Пунктом 3.8 Договору передбачено, що власник зобов'язаний організувати підписання і відправлення зворотно перевізнику акт виконаних робіт протягом 5 календарних днів з моменту його отримання. У разі коли акт виконаних робіт не підписаний і у сторони власника не має обґрунтованих на те підстав, то вважається, що цей акт погоджений власником та роботи вважаються виконаними на дату вказану в акті.

Суду не надано доказів оплати відповідачем послуг у сумі 106 570,36 грн.

Згідно із п. 4.1 Договору перевезення розрахунок між власником та перевізником здійснюється шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами акту наданих послуг.

Окрім того в матеріалах справи міститься лист №40-03/343 від 29.03.2016 в якому Аграрний фонд не заперечує факту перевезення зерна в 2014 році у кількості 671,730 тонн, однак повідомив про відсутність фінансової можливості здійснити оплату.

30.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агід», як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінцентр», як фактором укладено Договір про надання послуги з факторингу №01/03ф, за умовами якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 53 285, 00 грн. без ПДВ в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги щодо оплати (відшкодування вартості) комплексу послуг із перевезення автомобільним транспортом, що був наданий в період з 13.01.2014 по 17.12.2014 Державній спеціалізованій установі Аграрний фонд на виконання Договору про надання послуг №29/01/13А від 28.01.2013 вартістю 106 570, 36 грн. без ПДВ.

Наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі по Договору надання послуг з факторингу №01/03 від 30.03.2016 підтверджується факт відступлення права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агід» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінцентр», внаслідок чого у останнього виникло право вимоги до відповідача за Договором №29/01/13А у сумі 106 570, 36 грн.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Після переходу прав вимоги до Фактора останній стає кредитором по відношенню до Боржника і набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку фактора або клієнта або підписання будь-яких документів (п. 2.3 Договору факторингу).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

05.05.2016 на виконання умов Договору факторингу позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу №11/д про виконання зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Однак відповідач зазначену вимогу не виконав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що строк дії Договору №29/01/13А закінчився 31.12.2013, а відтак послуги були надані поза межами строку дії Договору, тому відповідач не повинен нести відповідальності за послуги, які мали місце поза періодом дії Договору.

Пунктом 4 статті 631 ЦК України зазначено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача є такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам законодавства.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені, відповідачем не спростовані, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33-34, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державної спеціалізованої бюджетної установи «Аграрний фонд» (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінцентр» (03680, м. Київ, просп. Академіка Палладіна, 34, ) 106 570 (сто шість тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 36 коп. заборгованості та 1 598 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 56 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили на підставі ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 14.09.2016

Суддя О.М. Ярмак