РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016Справа № 910/14837/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аден Трейд"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Продзернопром"
простягнення 691 458 грн 51 коп.
Представники:
від позивача: Іоченков В.Ю. - директор
від відповідача: Кузнецова А.В. - представник за довіреністю
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.08.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аден Трейд" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" про стягнення 691 458 грн 51 коп. заборгованості за договором складського зберігання сільськогосподарської продукції № 3112/14/1С від 31.12.2014 з урахуванням договору про переведення боргу № 3105/16-1 від 31.05.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" в порушення норм чинного законодавства України та укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Продреліз" договору складського зберігання сільськогосподарської продукції № 3112/14/1С від 31.12.2014 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з оплати отриманих послуг у розмірі 691 458 грн 51 коп. право вимоги на які було переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аден Трейд" за договором про переведення боргу № 3105/16-1 від 31.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14837/16, розгляд справи призначений на 12.09.2016.

У судове засідання 12.09.2016 з'явились представники сторін, надали документи на виконання вимог ухвали суду та пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких визнав заявлені позовні вимоги.

У судовому засіданні 12.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продреліз" (зерновий склад за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" (поклажодавець за договором) укладено договір складського зберігання сільськогосподарської продукції № 3112/14/1С, відповідно до умов якого поклажодавець зобов'язаний передати зерновому складу сільськогосподарську продукцію (надалі - продукцію) орієнтовною кількістю, втому числі окремими партіями: пшениця 1-6 кл. до 8 000,000 тн; овес до 200,000 тн; кукурудза до 400,000 тн; насіння соняшника до 1 500,000 тн, а зерновий склад зобов'язаний прийняти її на зберігання на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 9.2. договору даний договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно з пунктом 2.9 договору датою доставки продукції автомобільним транспортом на зерновий склад, вважається дата відмітки про заїзд цього транспорту на територію складу, зробленої відповідальним працівником зернового складу на товарно-транспортній накладній, за умови вивантаження продукції.

У відповідності до пункту 4.2. договору зерновий склад надає поклажодавцю комплекс послуг, які включають приймання (вивантаження, зважування, визначення якості та ін.), доробку, вентилювання, зберігання, відпуск (відвантаження або переоформлення) продукції та інші додаткові послуги, необхідні для уникнення псування і втрати якості продукції протягом усього часу знаходження її на зберіганні з метою доведення якості продукції до рівня, що забезпечує оптимальний режим тривалого зберігання, за рахунок поклажодавця.

Положеннями пункту 6.5 договору сторонами погоджено, що оплата послуг зернового складу здійснюється поклажодавцем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на рахунок зернового складу або/та за додатковим узгодженням сторін, шляхом передачі зерновому складу частини продукції, яка очищена від відходів та побічного продукту та відповідає вимогам державних стандартів України (ДСТУ, ГОСТ) у термін, визначений пунктом 6.6 даного договору. Оплата послуг зернового складу може бути здійснена у вигляді передплати, з послідуючим остаточним перерахунком.

Відповідно до пункту 6.6 договору послуги зернового складу повинні бути оплачені поклажодавцем протягом 3-х робочих днів з дня одержання виставленого зерновим складом рахунку, який надсилається поклажодавцю поштою рекомендованим, цінним листом з описом вкладення та повідомленням про врученням поштового відправлення, чи надається уповноваженому представнику поклажодавця під розпис або достав ляється поклажодавцю будь-яким іншим способом, що свідчить про вручення.

Факт виконання послуг за цим договором підтверджується наданими актами здачі-приймання виконаних робіт, які поклажодавець або його уповноважена особа повинна підписувати та отримувати під розпис на зерновому складі кожний місяць протягом всього терміну зберігання. Для підписання та отримання акту здачі-приймання виконаних робіт поклажодавець або його уповноважений представник зобов'язаний з'являтись на зерновий склад кожний місяць не пізніше 3 (третього) числа місяця, підписати та отримати акт здачі-приймання виконаних робіт. В разі неотримання зазначеного акту здачі-приймання виконаних робот у зазначений термін та/або його не підписання без зауважень, акт здачі-приймання виконаних робіт вважається погодженим поклажедавцем, а роботи прийняті без зауважень (пункт 6.7 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором складського зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Згідно з частиною 1 статті 946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Як встановлено судом, відповідач в порушення умов договору складського зберігання сільськогосподарської продукції № 3112/14/1С від 31.12.2014 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати отриманих послуг за актами надання послуг № 55 від 55 від 31.12.2015, № 100 від 31.01.2016, № 1309 від 31.03.2016 та № 1310 від 31.03.2016, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед у розмірі 691 458 грн 51 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 691 458 грн 51 коп.

31.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аден Трейд" (новий кредитор за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "Продреліз" (первісний кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" (боржник за договором) укладено договір про переведення боргу № 3105/16-1 від 31.05.2016, відповідно до умов якого первісний кредитор переводить, а новий кредитор приймає грошовий кредит у розмірі 691 458 грн 81 коп., що виник на підставі договору складського зберігання сільськогосподарської продукції № 3112/14-10 від 21.12.2014, укладеного між боржником та первісним кредитором.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

21.06.2016 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення заборгованості у розмірі 691 458 грн 51 коп., проте зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг за договором складського зберігання сільськогосподарської продукції № 3112/14/1С від 31.12.2014 право вимоги за яким перейшло до відповідача на підставі договору про переведення боргу № 3105/16-1 від 31.05.2016 та факту наявності заборгованості у розмірі 691 458 грн 51 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 691 458 грн 51 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 17/2, ідентифікаційний код 38277010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аден Трейд" (02090, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 8, ідентифікаційний код 40251630) заборгованість у розмірі 691 458 (шістсот дев'яносто одна тисяча чотириста п'ятдесят вісім) грн 51 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 371 (десять тисяч триста сімдесят одна) грн 88 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 14.09.2016

Суддя Н.Б. Плотницька