донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.09.2016 р. справа №908/4247/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю; ОСОБА_5 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ, Донецька область
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від28.07.2016 р.
у справі№ 908/4247/14 (суддя: Попова І.А. )
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
доПублічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ, Донецька область
про стягнення 41 922 021 грн. 40 коп. основного боргу за договором № 055/14-ПР від 18.12.2013 р., 1 675 294 грн. 11 коп. пені, 3 914 541 грн. 50 коп. штрафу, 279 670 грн. 62 коп. річних процентів, 2 882 744 грн. 55 коп. втрат від інфляції грошових коштів
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення на його користь з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (далі - ПАТ "Енергомашспецсталь", відповідач) боргу за поставлений природний газ в сумі 41 922 021 грн. 40 коп., пені в сумі 1 675 294 грн. 11 коп., штрафу в сумі 3 914 541 грн. 50 коп., 3 % річних в сумі 279 670 грн. 62 коп., інфляційних втрат в сумі 2 882 744 грн. 55 коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р., яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015 р., позовні вимоги задоволені частково, в частині позовних вимог про стягнення боргу в сумі 41 922 021 грн. 40 коп. провадження по справі припинено на підставі п. 1№ ст. 80 ГПК України, стягнуто з відповідача на користь позивача 795 692 грн. 95 коп. пені, 1 865 411 грн. 14 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 264 245 грн. 59 коп. 3 % річних, 1 957 270 грн. 75 коп. штрафу, а також 71 475 грн. 24 коп. судового збору.

Крім того, зазначеним рішенням суду зменшено на 50 % розмір стягуваємих пені та штрафу на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України.

На виконання рішення суду 14.04.2015 р. господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.07.2015 р. відстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. строком на 6 місяців, а саме до 14.01.2016 р.

27.01.2016 р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява від ПАТ "Енергомашспецсталь" про відстрочку виконання вищевказаного рішення суду строком на 3 роки.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.02.2016 р. матеріали заяви ПАТ "Енергомашспецсталь" було передано за належністю до господарського суду Запорізької області.

18.02.2016 р. відповідач подав до господарського суду уточнення до заяви про відстрочку виконання рішення суду від 29.01.2015 р., відповідно до якого просив надати відстрочку виконання рішення у даній справі строком на 1 рік.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.02.2016 р., яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016 р., зазначену заяву відповідача задоволено, виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. у справі № 908/4247/14 відстрочено на 1 рік, а саме до 18.02.2017 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2016 р. ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.02.2016 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016 р. скасовано та відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. у справі № 908/4247/14.

Постанова Вищого господарського суду України від 30.06.2016 р. мотивована тим, що виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. у справі № 908/4247/14 вже було відстрочено судом на 6 місяців, а саме до 14.01.2016 р., боржник у добровільному порядку заборгованість не сплачував, боржником не надано доказів відсутності коштів на його рахунках та відсутності майна, на яке можна було б звернути стягнення, врахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду.

15.07.2016 р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла заява ПАТ "Енергомашспецсталь" про відстрочку виконання рішення суду у даній справі строком на 3 роки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.07.2016 р. у задоволенні вказаної заяви відповідача відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.07.2016 р., ПАТ "Енергомашспецсталь" подало апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу суду скасувати, прийняти постанову про задоволення заяви відповідача та надати відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач стверджує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, ухвалу винесено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що підприємство відповідача знаходиться у важкому фінансовому стані, викликаному неплатоспроможністю замовників, різким зменшенням кількості замовлень на продукцію, яку виробляє дане підприємство, збільшенням випадків відмови контрагентів від замовленої продукції, а також випадків несвоєчасної оплати виготовленої та відвантаженої продукції, що стало підставою для звернення відповідача до господарського суду Запорізької області з відповідною заявою про відстрочку виконання рішення суду та підтверджується, на його думку, належними доказами, наданими відповідачем до матеріалів справи.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що він не має можливості виконати рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. одразу, оскільки негайне виконання рішення суду поставить підприємство відповідача на межу банкрутства, зробить неможливим виконання інших судових рішень відносно підприємства відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні надав відзив на апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою заяву відповідача про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. строком на 3 роки задовольнити.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, на теперішній час рішення суду від 29.01.2015 р. у справі № 908/4247/14 ПАТ "Енергомашспецсталь" не виконано.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, відстрочити виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2 вказаної постанови суду Пленуму Вищого господарського суду України встановлено, що підставою для відстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

В обґрунтування необхідності надання відстрочки виконання рішення відповідачем надано суду лист ВДВС Краматорського міського управління юстиції № 1413-9/16636 від 11.07.2016 р. про те, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ПАТ "Енергомашспецсталь" на користь юридичних осіб у кількості 172 виконавчих проваджень на суму 40 339 611 грн. 96 коп.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015 р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2016 р.; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2016 року; звіт про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 31.12.2015 р.; звіт про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 31.03.2016 р.; довідка № 17/709 від 12.07.2016 р. про несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 р.; довідка по контрактам на поставку продукції ПАТ "Енергомашспецсталь", згідно з якою загальна вартість виготовленої та невідвантаженої у звязку з форс-мажорними обставинами продукції складає 64 860 104 грн. 16 коп.; висновок Донецької Торгово-промислової палати від 19.06.2014 р.; сертифікат № 3891 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також інші документи.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що належними доказами скрутного фінансового положення, зокрема в даному випадку, є довідки з банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника, довідки про рух коштів за період з 14.02.2014 року (момент виникнення заборгованості по даній справі) по теперішній час, тощо, яких відповідачем до матеріалів справи не надано.

Посилання заявника на те, що у 2016 році ПАТ "Енергомашспецсталь" укладено довгострокові контракти, а також надалі планується укладення інших контрактів, які дозволять збільшити оборотні кошти підприємства відповідача, поліпшити фінансове становище, відповідно провести розрахунок по заборгованості з контрагентами є заходами саме спрямованими на виконання рішення суду є необґрунтованими, оскільки не свідчать про неможливість або ускладнення виконання рішення суду.

При цьому, заборгованість відповідача є наслідком несвоєчасних платежів боржника за поставлений природний газ, оплата якої не може пов'язуватись із взаємовідносинами останнього з іншими учасниками господарських відносин з огляду на те, що відповідач є самостійним суб'єктом господарювання і відповідно до договору 055/14-ПР купівлі-продажу природного газу від 18.12.2013 р. прийняв на себе зобовязання з оплати товару, а також тягар відповідальності за порушення договірних зобов'язань перед постачальником. Наразі, політична, економічна ситуація у країні, в рівній мірі впливає на фінансове становище обох учасників, внаслідок чого судом першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах не надано відстрочку виконання рішення строком на 3 роки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви ПАТ "Енергомашспецсталь" про надання відстрочки виконання рішення від 29.01.2015 р. у справі № 908/4247/14 строком на 3 роки є вірним.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає обставинам справи, є законною та обґрунтованою, а тому, судовою колегією залишається в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.07.2016 року у справі № 908/4247/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.07.2016 року у справі № 908/4247/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЗО.