ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016 р. Справа № 917/1305/16

за позовом Колективного підприємства "Полтавський м"ясокомбінат", 36014, м.Полтава, вул.Харчовиків, 6

до 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, 36034, м.Полтава, вул.Половка, 103

про розірвання договору

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 16.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 6 від 15.03.2016р.

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 13.09.2016р.

Розглядається позовна заява про розірвання договору на постійне та обов"язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об"єктів та окремих територій № 184/178 від 20.05.2013р.

В обгрунтування позову позивач вказує, що відповідач не виконує в добровільному порядку умови п.7.2 договору в частині розірвання договору у зв"язку з виключенням об"єкту з переліку об"єктів, які підлягають постійному та обов"язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, а також зникненням причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідач у відзиві за вх. № 11063 від 07.09.2016р. проти позову заперечує.

14.09.2016р. позивачем надані заперечення на відзив (вх. № 11376).

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив за обґрунтуванням, наведеним у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2013 р. між 2 державною пожежно-рятувальною частиною Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Полтавській області (далі відповідач, аварійно-рятувальна служба) та КП "Полтавський м'ясокомбінат" (далі - позивач, замовник) було укладено договір №184/178 на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій, а також ряд додаткових угод до нього ( далі - договір).

Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24.05.2013 р. №326 "Про зміну найменування державних пожежно-рятувальних загонів (частин) Територіального управління МНС України у Полтавській області та затвердження їх положень" 2 державну пожежно-рятувальну частину Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Полтавській області перейменовано в 2 державну пожежно-рятувальну частину Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області. Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 27.09.2013 р. за №626 "Про зміну найменування державних пожежно-рятувальних загонів (частин) Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області та затвердження їх положень", 2 державну пожежно-рятувальну частину Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області перейменовано на 1 державний пожежно-рятувальний загін Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області. Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 10.10.2014 року №572 "Про зміну найменування АРЗ СП і державних пожежно-рятувальних загонів (частин) Управління ДСНС України у Полтавській області та викладення їх статутів (положень) у новій редакції", 1 державний пожежно-рятувальний загін Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області перейменовано на 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області.

Відповідно до п. 2.1. договору, предметом договору є організація та здійснення постійного та обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування аварійно-рятувальною службою об'єкта за адресою: місто Полтава, вулиця Харчовиків, будинок 6, що включає в себе: забезпечення готовності їх органів управління, сил і засобів до дій за призначенням; виконання аварійно-рятувальних робіт; виконання профілактичної роботи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій.

Договір укладений з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті надзвичайної ситуації, а також профілактичної роботи із запобігання (профілактики) виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, спрямованої на поліпшення техногенної безпеки об'єктів (територій) та підвищення рівня підготовленості об'єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій (п. 2.2 договору).

Договір укладено на невизначений термін.

У відповідності до п. 7.2 договору його дія може бути припинена у разі виключення об"єкту з переліку об"єктів, які підлягають постійному та обов"язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, а також зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

При відмові від послуг аварійно-рятувальної служби замовник повинен не пізніше, як за місяць письмово попередити про це іншу сторону.

Позивач вказує, що відповідно до Наказу № 161 від 24.12.2014 року по КП «Полтавський м'ясокомбінат» в зв'язку з впровадженням на підприємстві фреоново-холодильного обладнання по виробництву холоду для технологічних потреб підприємства, та подальшою недоцільністю використання аміачно-холодильного обладнання, з 25.12.2014 року була припинена робота цеха, направлена на виробництво холоду, та розпочато відкачування хімічно небезпечної речовини - аміаку в ємкості для тимчасового його зберігання.

З метою виконання зазначеного наказу КП «Полтавський м'ясокомбінат» та 1 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області був укладений Договір надання послуг протипожежного призначення № 2юр/1 від 26.01.2015 року, згідно з яким виконавець брав на себе зобов'язання по забезпеченню пожежної охорони об'єкта, у тому числі на виїзній техніці, під час проведення робіт з підвищеним рівнем вибухопожежонебезпеки.

Відповідно до п. 27 «Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 96 з 21.03.2016 року ОПН КП «Полтавський м'ясокомбінат» виключено з Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки, а саме: виробничий майданчик КП «Полтавський м'ясокомбінат», та скасування з свідоцтва про державну реєстрацію № 11 від 10 липня 2003 року.

Позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою про припинення дії договору в зв'язку з відсутністю загрози виникнення аварії або надзвичайної ситуації техногенного характеру.

Зокрема, позивачем в матеріали справи надані листи, адресовані відповідачу, № 31/01-11 від 02.03.2015 року та № 54/01-11 від 25.02.2016р. про припинення дії договору № 184/178 від 20.05.2015 року, в зв'язку з відсутністю загрози виникнення аварії або надзвичайної ситуації техногенного характеру.

Позивач вказує, що листи про припинення дії договору відповідачем залишені без відповіді, тому вважаючи свої права порушеними звернувся до суду з позовом про розірвання договору на постійне та обов"язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об"єктів та окремих територій № 184/178 від 20.05.2013р.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про:

- наявність у позивача перед ним заборгованості за спірним договором,

- ненадання позивачем підтверджуючих документів щодо виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню або підтверджують зникнення причин, що зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру,

- ненадходження на його адресу угоди про розірвання Договору з визнанням боргу та строків його сплати.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов"язань.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Беручи до уваги зміст договору на постійне та обов"язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об"єктів та окремих територій № 184/178 від 20.05.2013р., укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Главою 63 "Послуги. Загальні положення" (ст.ст.901-907 ЦК України).

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст.907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 1 ст.651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.611 вказаного Кодексу визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч.3 ст.651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що умовами договору передбачено право та умови дострокового розірвання даного договору в односторонньому порядку, а саме п. 7.2 договору передбачено, що його дія може бути припинена у разі виключення об"єкту з переліку об"єктів, які підлягають постійному та обов"язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, а також зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. При відмові від послуг аварійно-рятувальної служби замовник повинен не пізніше, як за місяць письмово попередити про це іншу сторону.

В матеріалах справи міститься повідомлення управляння держпраці у Полтавській області № 1009/06-12 від 21.03.2016р. про виключення з Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки відповідно до п. 27 «Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 96 з 21.03.2016 року ОПН КП «Полтавський м'ясокомбінат», а саме: виробничий майданчик КП «Полтавський м'ясокомбінат», та скасування з свідоцтва про державну реєстрацію № 11 від 10 липня 2003 року.

Позивачем надані належні докази повідомлення відповідача про припинення дії договору № 184/178 від 20.05.2015 року, зокрема листи № 31/01-11 від 02.03.2015 року та № 54/01-11 від 25.02.2016р., що свідчить про реалізацію позивачем права на одностороннє розірвання договору.

Разом з тим, як вказувалось вище відповідач відмовився у добровільному порядку розірвати договір, 16.03.2015 року на адресу позивача надіслав лист від 16.03.2015 року № 41-80/46 (відповідь) на лист (пропозицію) № 31/01-11 від 16.03.2015 року щодо розірвання Договору, в якому повідомив позивачу, що розірвання Договору можливе лише за умови повної сплати заборгованості по Договору та надання відповідних підтверджуючих документів щодо виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню або зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; відомості про надання відповідачем відповіді на лист № 54/01-11 від 25.02.2016р. в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст.206 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених ст.188 Кодексу.

Відповідно до частин 2-4 статті 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Суд зазначає, що передбачене статтею 188 ГК України надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує та може звернутися за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.09.2011 р. № 22/110).

За даних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність даного позову та його задоволення.

Заперечення відповідача щодо заявленого позову, викладені у його відзиві, оцінюються судом критично, оскільки є юридично неспроможними та не спростовують правомірності та обґрунтованості заявленого позову, враховуючи положення підпункту 3 ч.1 ст.3 ЦК України, яким закріплено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, та положення ст.907 ЦК України, яким передбачена можливість розірвання даного виду договору в односторонньому порядку.

Посилання відповідача на ненадання позивачем підтверджуючих документів щодо виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню або підтверджують зникнення причин, що зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не можуть бути підставою для відмови у позові з огляду на надання таких доказів в матеріали справи, зокрема, повідомлення управляння держпраці у Полтавській області № 1009/06-12 від 21.03.2016р. про виключення з Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки відповідно до п. 27 «Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 96 з 21.03.2016 року ОПН КП «Полтавський м'ясокомбінат», а саме: виробничий майданчик КП «Полтавський м'ясокомбінат», та скасування з свідоцтва про державну реєстрацію № 11 від 10 липня 2003 року.

Посилання відповідача на існування непогашеної заборгованості як на момент подачі листів, так і на момент подачі позову не обмежує право позивача у порядку п.7.2 договору розірвати договір, що кореспондується із приписами ст.907 ЦК України.

При цьому, як повідомили представники сторін, факту наявності заборгованості позивача перед відповідачем була надана відповідна юридична оцінка при розгляді в окремому порядку майнового позову.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору на постійне та обов"язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об"єктів та окремих територій № 184/178 від 20.05.2013р. є обгрунтованою, правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір № 184/178 від 20.05.2013р. на постійне та обов"язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об"єктів та окремих територій.

3. Стягнути з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вул. Половка, 103, м. Полтава, 36034, код 38276829) на користь Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" (вул. Харчовиків, 6, м. Полтава, 36014, код 00424214) 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2016р.

Суддя Киричук О.А.