ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р.Справа № 922/2635/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюмбуд", м.Харків
до 1. Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Київ; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст-Будметалконструкція", м. Харків
про визнання недійсним кредитного договору
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 04.07.2016 р.,

відповідача (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»): ОСОБА_2, довіреність б/н від 10.05.2016 р.,

відповідача (ТОВ «Металіст-Будметалконструкція»): не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Алюмбуд - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит; Товариства з обмеженою відповідальністю Металіст-Будметалконструкція - про визнання недійсним договору про невідновлювальну кредитну лінію №24-01-12 від 05.09.2012 р., укладеного між відповідачами.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що зобовязання боржника (ТОВ Металіст-Будметалконструкція) за спірним договором забезпечено договором іпотеки, в якому іпотекодавцем є позивач. Позивач вважає, що спірний кредитний договір є недійсним, оскільки, в порушення вимог ч. 9 ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, не містить відповідальності банку.

16.09.2016 р. від позивача надійшли письмові пояснення щодо повноважень представника позивача ОСОБА_1 та голови комісії з припинення (ліквідатора) ОСОБА_3 (вх.№30554 від 16.09.2016 р.).

В судовому засіданні 19.09.2016 р., у звязку з заявленням позивачем клопотання про проведення фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів, було оголошено перерву до 19.09.2016 р. о 15 години 30 хвилин.

Представник позивача в судовому засіданні 19.09.2016 р. позовні вимоги підтримав, а також підтримав клопотання позивача про витребування документів у відповідача (вх.№28392 від 30.08.2016 р.); окрім того, заявив нове клопотання про витребування документів у відповідача (вх.№30794 від 19.09.2016 р.). В даному судовому засіданні позивач звернувся до суду із заявою (вх.№30792 від 19.09.2016р.), в якій зазначає про доповнення вже заявлених позовних вимог додатковими підставами (підписання спірного договору не уповноваженою особою).

В судовому засіданні 19.09.2016 р. представник відповідача (Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит) заяву про залишення позовної заяви без розгляду підтримала, але у випадку відмови в її задоволенні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач (ТОВ Металіст-Будметалконструкція) правом на участь в судовому засіданні 19.09.2016 р. не скористався, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дане судове засідання був обізнаний належним чином, оскільки представник ТОВ Металіст-Будметалконструкція був присутнім в судовому засіданні 12.09.2016 р.

Розглянувши заяву відповідача (ПуАТ Банк Фінанси та Кредит) про залишення позову без розгляду (вх.№29263 від 07.09.2016 р.), суд зазначає наступне.

Вказана заява про залишення позову без розгляду вмотивована тим, що її підписано представником за довіреністю, яку видано від імені позивача ліквідатором ТОВ Алюмбуд ОСОБА_3 Втім, як зазначає відповідач, відповідно до даних Безкоштовного пошуку у ЄДРПОУ керівником позивача є ОСОБА_4, а в справі про банкрутство ТОВ Алюмбуд відомості про призначення ліквідатора позивача, в тому числі ОСОБА_5 відсутні.

Як свідчить наданий позивачем ОСОБА_6 з ЄДРПОУ станом на 04.07.2016 р. ОСОБА_3, як голова комісії з припинення або ліквідатор, є особою, яка має право вчиняти дії від імені позивача без довіреності. Представник позивача зазначає, що станом на день подання позовної заяви (05.08.2016 р.) відповідні відомості про позивача не змінювались. Відповідачем, в порушення вимог ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, наведені твердження позивача не спростовано, надані відповідачем відомості з Безкоштовного пошуку у ЄДРПОУ про відповідні обставини не свідчать, оскільки не підтверджуються дані ЄДРПОУ саме станом на день подання позовної заяви (05.08.2016 р.).

Твердження відповідача про можливість призначення ліквідатора юридичної особи тільки під час розгляду справи про банкрутство, а не у зв'язку з прийняттям такою юридичною особою рішення про ліквідацію - базуються на припущеннях та є необгрунтованими.

За таких обставин, твердження відповідача (ПуАТ Банк Фінанси та Кредит) про підписання позовної заяви у даній справі особою, яка не має права підписувати її є недоведеними, у зв'язку з чим заява відповідача (ПуАТ Банк Фінанси та Кредит) про залишення позову без розгляду (вх.№29263 від 07.09.2016 р.) не підлягає задоволенню, а позов повинен бути розглянутий по суті.

Розглянувши клопотання позивача про витребування документів у відповідача (вх.№28392 від 30.08.2016 р. та вх.№30794 від 19.09.2016 р.), суд зазначає наступне.

Вказаними клопотаннями позивач просить суд витребувати у відповідача ТОВ Металіст-Будметалконструкція: 1) Протокол загальних зборів учасників ТОВ Металіст-Будметалконструкція від 25.07.2012 р. щодо вирішення питання про укладення і підписання договору про невідновлювальну кредитну лінію з АТ Банк Фінанси та Кредит; 2) Протокол загальних зборів учасників ТОВ Алюмбуд від 26.07.2012 р. щодо вирішення питання про укладення договору іпотеки в якості забезпечення вимог по кредитному договору про невідновлювальну кредитну лінію ТОВ Металіст-Будметалконструкція з АТ Банк Фінанси та Кредит; 3) Протокол загальних зборів учасників ТОВ Металіст-Будметалконструкція від 25.07.2012 р. щодо вирішення питання про укладення і підписання додаткової угоди № 1 до договору про невідновлювальну кредитну лінію № 24-01-12 з АТ Банк Фінанси та Кредит від 10.09.2012 р.; 4) Протокол загальних зборів учасників ТОВ Металіст-Будметалконструкція від 25.07.2012 р. щодо вирішення питання про укладення і підписання додаткової угоди № 2 до договору про невідновлювальну кредитну лінію № 24-01-12 з АТ Банк Фінанси та Кредит від 04.01.2012 р.; 5) Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Стройиндустрия» щодо вирішення питання про укладення і підписання іпотечного договору в забезпечення виконання кредитного договору, який є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Вказані клопотання позивача про витребування доказів не відповідають вимогам ст.ст. 32, 34, 38 ГПК України.

Вимога позивача про витребування Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Стройиндустрия» не містить реквізитів відповідного документу, а отже, в розумінні ст. 38 ГПК України, в цій частині позивачем не визначено який саме доказ витребовується.

Вказані клопотання не містять посилання на обставини, що перешкоджають позивачу самостійно отримати відповідні документи. Суд також зазначає, що надані позивачем на обгрунтування клопотання про витребування документів (вх.№28392 від 30.08.2016 р.) звернення до відповідачів про такі обставини не свідчать, окрім того такі звернення не містять підпису представника позивача ОСОБА_1, як особи, що ініціювала відповідне звернення (арк.с. 131-132, 135-136).

Позивачем також не визначено підстав, з яких випливає, що Протокол загальних зборів ТОВ Алюмбуд (самого позивача) від 26.07.2012 р. щодо вирішення питання про укладення договору іпотеки в якості забезпечення вимог по кредитному договору про невідновлювальну кредитну лінію ТОВ Металіст-Будметалконструкція з АТ Банк Фінанси та Кредит, а також Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Стройиндустрия» (особи, що взагалі не є учасником даного судового процесу) щодо вирішення питання про укладення і підписання іпотечного договору в забезпечення виконання кредитного договору - може бути у відповідачів.

Зважаючи на предмет спору у даній справі (визнання недійсним кредитного договору) та підстави позову (відсутність в кредитному договорі умови про відповідальність банку), позивачем не обґрунтовано, які обставини, що входять в предмет доказування у даній справі можуть підтвердити документи щодо прийняття органами управління юридичних осіб рішення про підписання договорів, в тому числі іпотечних договорів, які не є предметом спору у даній справі.

Суд констатує, що документи, про витребування яких просить позивач, не здатні підтвердити чи спростувати обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін щодо даного спору.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотань позивача про витребування документів у відповідача (вх.№28392 від 30.08.2016 р. та вх.№30794 від 19.09.2016 р.).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

05.09.2012 р. між відповідачем (ПуАТ «Фінанси та Кредит», як банком) та відповідачем (ТОВ «Металіст-Будметалконструкція», як позичальником) було укладено договір про невідновлювальну кредитну лінію (далі кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 9300000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток №1 до цього договору)з кінцевим строком погашення до 05.09.2017 р. і сплатити за користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 цього договору.

Зобовязання позичальника за вказаним кредитним договором було забезпечено іпотечним договором №8315-90321/0912 від 05.09.2012 р., відповідно до якого позивач (як іпотекодавець) передав відповідачу (ПуАТ «Фінанси та Кредит», як іпотекодержателю) майно на умовах, передбачених цим договором.

Позивач вважає, що вказаний кредитний договір є недійсним, оскільки не передбачає такої істотної умови як відповідальність банку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Зміст оспорюваного договору свідчить, що сторонами було погоджено умови щодо відповідальності боржника за невиконання чи неналежне виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч. 2 ст. 180 ГК України, істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

З огляду на принцип свободи договору, погодження сторонами договору умов щодо відповідальності один одного за його невиконання чи неналежне виконання таким чином, як це було погоджено в оспорюваному правочині (покладення відповідальності лише на боржника) не дає змоги стверджувати про те, що оспорюваний договір не містить умови про відповідальність, а отже і про порушення п. 9 абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Окрім того, положення норми п. 9 абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не називає умову договору про відповідальність істотною.

Суд також зазначає, що наявність чи відсутність істотних умов не пов'язується з недійсністю договору (п. 2.2, 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Суд відхиляє як такі, що базуються на довільному тлумаченні твердження відповідача (ПуАТ «Фінанси та Кредит») про те, що на відносини за кредитним договором не поширюється дія Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки, відповідно до преамбули даного нормативного акту, цей Закон встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Заперечення відповідача (ПуАТ «Фінанси та Кредит») з приводу недопустимості оскарження кредитного договору позивачем, який не є стороною такого договору юридично неспроможні. Так, згідно розяснень, викладених в п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі про визнання правочину (договору) недійсним може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин. Враховуючи, що позивач є іпотекодавцем за іпотечним договором, укладеним на забезпечення спірного кредитного договору, звернення останнього з позовом у даній справі є правомірним.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої при відмові в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 180 ГК України, ст.ст. 548, 626, 627, 638 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 20.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_7