ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 914/2699/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши матеріали апеляційної скарги від 02.08.2016 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне, Бородівський район, Львівська область

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.07.2016 про задоволення частково скарги ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери про визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016 ВП №51494573, визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016 ВП № 51494573, зобовязання до вчинення дій

у справі № 914/2699/15

за позовом ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери, м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне, Бородівський район, Львівська область

про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне, Бородівський район, Львівська область

до відповідача ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери, м. Тернопіль

про розірвання договору будівельного підряду від 17.07.2012 № 29а/12-Т та стягнення збитків у розмірі 396 318,93 грн.

за участю представників:

від позивача: не зявився.

від відповідача: ОСОБА_4- представник за довіреністю; ОСОБА_5-директор.

від ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області: не зявився.

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 13.09.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

20.07.2016 року господарським судом Львівської області (головуючий суддя Крупник Р.В., судді Король М.Р., Юркевич М.В.) у справі № 914/2699/15 частково задоволено скаргу ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери (вх.№ 3544/16 від 11.07.2016р.) про визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016 ВП №51494573, визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016 ВП № 51494573, зобовязання до вчинення дій у справі № 914/2699/15, а саме визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016 ВП №51494573 з підстав відсутності обовязкових реквізитів виконавчого документа та строку предявлення виконавчого документа до виконання. У решті вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід подало апеляційну скаргу, просить суд скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 20.07.2016 року у справі № 914/2699/15 щодо визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, провадження у справі припинити. Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала господарського суду Львівської області від 23.03.2016 року про затвердження мирової угоди у своїй резолютивній частині не містить інші, передбачені законодавством (ст.86 ГПК України та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження») ознаки та відомості, необхідні для виконавчого документа, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобовязання сторін, дійсно не вказані реквізити боржника і стягувача, інформація про рахунки, строк пред'явлення даної ухвали до виконання, а відповідно, господарський суд Львівської області не вправі розглядати дану скаргу на дії державного виконавця.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 09.08.2016 року справу за № 914/2699/15 розподілено до розгляду головуючому судді - Желіку М.Б., суддям Костів Т.С., Малех І.Б.

11.08.2016 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.08.16 року.

Ухвалами суду від 29.08.2016 року та від 07.09.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено її розгляд на 13.09.2016 року.

30.08.2016 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання 13.09.2016 року з'явилися представники апелянта, вимоги апеляційної скарги підтримали. Представники відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та позивача відповідача інших учасників процесу не зявилися, хоча про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст.101 ГПК України).

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід на ухвалу господарського суду Львівської області від 20.07.2016р. підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2016 року до господарського суду Львівської області надійшла скарга в.о.голови СК «Степана Бандери» на рішення та дії державного виконавця. Скаржник просив визнати незаконними дії ОСОБА_6 - державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зобовязати його здійснити передбачені законом дії щодо відкриття виконавчого провадження за ухвалою господарського суду Львівської області від 23.03.2016 року у справі №914/2699/15 за позовом ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід про стягнення заборгованості, якою між сторонами затверджено мирову угоду; визнати недійсною постанову, винесену ОСОБА_6 - державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 24.06.2016 року ВП№51494573 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що 23.03.2016 року судом затверджено укладену між ОСОБА_3 кооперативом «Степана Бандери» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» мирову угоду від 23.03.2016 року, а в резолютивній частині ухвали зазначено про припинення провадження у справі, вказано, що ухвала господарського суду Львівської області у справі № 914/2699/15 від 23.03.2016 року вступила в законну силу 23.03.2016 року; стягувач: ОСОБА_3 кооператив «Степана Бандери» (46020, м. Тернопіль, вул. Коновальця, 4/47; ), боржник: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» (80643, Львівська обл., Бродівський р-н, с. Смільне, вул. Привокзальна, 1; код ЄДРОПУ 34938625).

У звязку з невиконанням боржником умов мирової угоди стягувач звернуся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про примусове виконання ухвали.

Відповідно до постанови від 24.06.2016 року (ВП№51494573) державним виконавцем встановлено, що у поданому до виконання виконавчому документі не вказано найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо, а також не вказано строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, а також виконавчий документ не скріплений гербовою печаткою. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив відмовити у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали №914/2699/15 виданий 23.03.2016 року.

Вказану постанову та виконавчий документ (ухвалу №914/2699/15 від 23.03.2016 року) супровідним листом від 24.06.2016 року надіслано стягувачу.

Аналізуючи дії державного виконавця, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 18 передбачено вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо (п.3 ч.1); строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (п.6 ч.1). Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України (ч.3).

Судом першої інстанції правильно зазначено, що резолютивна частина ухвали від 23.03.2016 року містить повне найменування стягувача і боржника, їхні адреси та коди ЄДРПОУ.

Так, відповідно до п. 6 частини першої статті 26 Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження (правова позиція Верховного суду України, викладена у справі № 6-45цс14).

Також суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням місцевого суду про строки пред'явлення виконавчих документів до виконання. Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.22 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

В ухвалі суду від 23.03.2016 року (в резолютивній частині) вказано, що ухвала господарського суду Львівської області у справі № 914/2699/15 від 23.03.2016 року вступила в законну силу 23.03.2016 року. У відповідності до зазначених вище положень вказана ухвала є іншим виконавчим документом і строк предявлення її до виконання протягом року з наступного дня після набрання ним законної сили, тобто з 24.03.2016 року.

Стосовно зазначення державним виконавцем такої підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження як відсутність гербової печатки на поданій ухвалі як виконавчому документі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає висновки суду правомірними, оскільки ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачено необхідність скріплення виконавчого документа гербовою печаткою, а подана стягувачем копія ухвали від 23.03.2016 року (примірник якої долучено до скарги від 11.07.2016 року) не містить відповідної печатки.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону (п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи наведене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази з урахуванням зазначених норм права, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця та прийняття ним у кінцевому результаті правильного рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження. А відтак, дії державного виконавця Табінського О.В. не можуть вважатися незаконними, і ухвала місцевого суду від 20.07.2016 року про часткову обгрунтованість скарги ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери є не обгрунтованою. Разом з тим, судом першої інстанції правильно зазначено, що передчасною та безпідставною є вимога про зобовязання державного виконавця здійснити передбачені законом дії щодо відкриття виконавчого провадження за ухвалою господарського суду Львівської області від 23.03.2016 року у справі №914/2699/15.

В апеляційній скарзі скаржник просив провадження у справі припинити, оскільки вважає, що господарський суд Львівської області не вправі розглядати дану скаргу на дії державного виконавця так як ухвала про затвердження мирової угоди від 23.03.2016 року не відповідає вимогам виконавчого документа, а якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ (абз.8 п.7.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Підстави припинення провадження судом першої інстанції передбачені ст.80 ГПК України. Звернення до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди є правом заінтересованої сторони. А відповідно до ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачу надано право на оскарження дій державного виконавця в судовому порядку (рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом).

Безпідставним є також посилання скаржника на п.9.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (за змістом частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" і частини першої статті 121-2 ГПК розгляду господарським судом підлягають ті скарги на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби, які подано прокурором або сторонами виконавчого провадження (стягувачем чи боржником), відкритого на підставі виданого господарським судом виконавчого документа; скарги ж, подані іншими, крім зазначених, особами розгляду в господарських судах не підлягають), оскільки дії державного виконавця оскаржуються стягувачем за мировою угодою - ОСОБА_3 кооперативом Степана Бандери.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Відповідно до ст.103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; змінити рішення.

Підсумовуючи встановлені обставини справи, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги в частині скасування ухвали суду щодо визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, вимога скаржника про припинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір підлягає відшкодуванню апелянту позивачем.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105,106,116 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід частково задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.07.2016р. у справі № 914/2699/15 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери (вх.№ 3544/16 від 11.07.2016р.) відмовити повністю.

В задоволенні вимог апеляційної скарги про припинення провадження відмовити.

3. Стягнути зі ОСОБА_3 кооперативу Степана Бандери (46020, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будова-Захід (80643, Львівська обл., Бродівський район, село Смільне, вулиця Привокзальна, будинок 1, ) 1 378 грн. сплаченого судового збору.

Місцевому господарському суд видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.09.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Малех І.Б.