ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.09.16р. Справа № 904/8059/16

Суддя Золотарьова Я.С. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Придніпровська паливно-енергетична компанія", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Колективного підприємства "КРИВБАСРУДЕНЕРГОПРОМ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 18 712 050,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Придніпровська паливно-енергетична компанія" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Колективного підприємства "КРИВБАСРУДЕНЕРГОПРОМ" про стягнення 18 712 050,38 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно вимог ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Відповідно до 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Як вбачається з поданої позовної заяви, від імені позивача останню підписано директором - ОСОБА_1 Натомість серед документів, доданих до позовної заяви, відсутня довіреність, яка б станом на день подання позову до суду підтверджувала повноваження даної особи. Також, до позовної заяви не подано установчих документів (статуту, положення, тощо) позивача, з яких би вбачалось, що директор ОСОБА_1 має право представляти інтереси підприємства без довіреності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовну заяву підписано особою, повноваження якої не підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Як встановлено з поданої позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов таких договорів субпідряду:

- договір №297/03 від 21.01.2013 та додаткові угоди до нього №1 від 21.02.2013, №2 від 21.01.2013;

- договір №97/1 від 20.12.2013;

- договір №3793/1 від 01.01.2015;

- договір №716/1 від 26.01.2015;

- договір №715/1 від 26.01.2015;

- договір №710/1 від 26.01.2015;

- договір №736-16 від 24.03.2016.

Отже позивач просить стягнути з відповідача суму за 7 договорами у загальному розмірі 18 712 050,38 грн.

Кожен з цих договорів потребує дослідження судом, як на предмет існування цього договору так і умов його виконання (ч.1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню сім окремих спорів між тими ж сторонами.

Так, під час розгляду справи підлягають встановленню зокрема такі обставини: обсяг виконання відповідачем договорів; настання строку виконання зобовязання. Крім того, суду буде необхідно визначити правильність нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат за всіма договорами. До того ж, заявлені позивачем вимоги не пов'язані підставою їх виникнення, оскільки виникли з різних договорів, та не повязані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання договорів є різними (докази не повязані), а відтак ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не може бути застосована.

Отже, обєднаний розгляд наведених договорів в одному позовному провадженні в цьому випадку є не допустимим, оскільки сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

У п. 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т. п.

Крім того, позивачем не додано належного доказу направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів. Оскільки в доданому до позовної заяви описі вкладення від 07.09.2016 зазначено, що позивач направив позовну заяву з додатками для відповідача на 240 арк., в той час як з матеріалів поданої до суду позовної заяви вбачається, що позовна заява датована 12.09.2016.

Таким чином позивачем на адресу відповідача направлено позовну заяву раніше, ніж її складено, тому неможливо встановити яку саме позовну заяву з додатками направлено на адресу відповідача.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, позивач не надав належних доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, що є порушенням вимог 54-57, 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

При чому відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Крім того, згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням наведених положень законодавства, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 5, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя ОСОБА_2