ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.09.16р. Справа № 904/5594/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРГАЗПРОМБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИМСЬКИЙ АГРОТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ", м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 165 від 03.11.15р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 09.06.16р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "УКРГАЗПРОМБАНК" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИМСЬКИЙ АГРОТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ" (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором укладеним між Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗПРОМБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРИМСЬКИЙ АГРОТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ", посвідченим 15 червня 2011 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1500, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗПРОМБАНК" права власності на предмет іпотеки, вартістю 898 320,00 грн., з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "УКРГАЗПРОМБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИМСЬКИЙ АГРОТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ" у розмірі 632 701,94 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2016 р. по справі № 904/5594/16 порушено провадження, розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 18.08.2016 р.

В судових засіданні 18.08.2016 р. та 30.08.2016 р. оголошено перерву до 30.08.2016 р. та до 13.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 р. продовжено строк розгляду справи до 22.09.2016 р.

В судове засідання 13.09.2016 р. з'явилися представники сторін. Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про припинення провадження у справі за п. 5 ст. 80 ГПК України, з підстав викладених у клопотанні від 09.09.2016р. вих. № 1720. Представник відповідача підтримав клопотання від 25.08.2016р. вих. №2508/2016-1 про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ст. 80 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку щодо припинення провадження у справі №904/5594/16 з наступних підстав.

Згідно п. 13 Іпотечного договору, укладеного 15.06.2011 р. між ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" (іпотекодержатель) та ТОВ "КРИМСЬКИЙ АГРОТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ" (іпотекодавець), всі спори та вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції.

Наведені норми чітко визначають підвідомчість справ третейським судам і встановлюють певні винятки, які не можуть бути передані на розгляд третейського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарським судам спір може бути передано на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсним актів, а також спорів, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008 у справі №1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу "Третейське застереження" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських відносин може бути переданий його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків встановлених законом (статтею 17 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, статтею 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України). Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (ч. 6, 9 ст. 12 Закону України "Про третейські суди").

Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню - з посиланням на зазначену норму Господарського процесуального кодексу України. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду (яка є чинною та не визнавалася недійсною) наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту п'ятого частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, що відповідає правовій позиції, викладеній у пункту 4.2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Тобто, підписавши Іпотечний договір із третейським застереженням, сторони погодили, що будь-які суперечки та спори щодо даного договору між ними підлягають розгляду третейським судом.

З матеріалів справи вбачається, що у письмовому відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на третейське застереження у п. 13 Іпотечного договору, просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Господарський суд, до якого подано позов, з питання, що є предметом третейської угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом (п. 4.2., 4.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

За таких обставин, враховуючи закріплене ч. 5 ст. 55 Конституції України право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та неможливість скасування або обмеження цього конституційного права (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України), встановлену законодавством та пунктом 13 чинного Іпотечного договору можливість розгляду господарського спору третейським судом, обов'язковість виконання договору сторонами згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, а також те, що відповідач наполягає на розгляді справи третейським судом, провадження у справі № 904/5594/16 підлягає припиненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 5 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/5594/16 - припинити.

Суддя ОСОБА_4