ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"05" вересня 2016 р. Справа № 911/578/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак, м. Вишневе, Київська область,

до відповідача Tianjin Sx Industry Co., LTD, Китайська Народна Республіка

про стягнення 4 812,00 доларів США

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 17.05.2016р.;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Тріумф Пак", м. Вишневе, звернулася до господарського суду Київської області з позовом до відповідача Tianjin Sx Industry Co., LTD, с. Да Тан, Китайська Народна Республіка, в якому просить суд стягнути з відповідача сплачений аванс в сумі 4 812 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.02.2016р. становить 125 496,96 грн.) та просить покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами укладеного між ТОВ "Тріумф Пак" та Tianjin Sx Industry Co., LTD контракту №0912/15 від 09.12.2015р. на підставі проформи-інвойсу №PIOY151209 позивач перерахував відповідачу аванс в розмірі 4 812,00 доларів США, а відповідач протягом 7 днів з моменту отримання грошових коштів від позивача зобовязався здійснити поставку товару. Однак, відповідач свої зобовязання за договором до цього часу не виконав, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача аванс.

Відповідно до ст. 123, 124 ГПК України іноземні субєкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обовязки, що й субєкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних субєктів господарювання визначається цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України.

При цьому правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК (пункт 1 роз'яснення ВГСУ від 31.05.2002р. № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій").

Суд звертає увагу на те, що пунктом 10.1 контракту №0912/15 від 09.12.2015р сторони передбачили, що всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з цього договору чи у зв'язку з ним, по яких сторони не можуть дійти згоди шляхом переговорів, підлягають вирішенню виключно господарським судом за місцем знаходження покупця, у відповідності до законодавства України із застосуванням права України, рішення якого буде остаточним і обов'язковим для сторін.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

У відповідності до ч.1 ст.5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ч.1 ст.43 Закону України "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України "Про міжнародне приватне право" вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

В п.10.1 контракту №0912/15 від 09.12.2015р. сторони погодились, що правом, яке регулює даний контракт є матеріальне право України.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За правовим змістом спірні відносини сторін є договором міжнародної купівлі-продажу товарів, за таких обставин, регулюються також Конвенцією Організації Обєднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980р. (01.01.1988 Конвенція набула чинності для Китайської Народної Республіки, вступила в силу для України з 01.02.1991р.).

На підставі вищевикладеного, ухвалами господарського суду Київської області від 24.02.2016р. порушено провадження у справі №911/578/16, призначено розгляд справи на 25.07.2016р. та зупинено провадження у справі №911/578/16 у зв'язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу судових та позасудових документів.

12.03.2016р. та 18.03.2016р. від товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф Пак" надійшли документи із супровідними листами від 11.03.2016р. та від 18.03.2016р. на виконання вимог ухвали суду від 24.02.2016р.

Порядок зносин з Китайською Народною Республікою при наданні правової допомоги визначений в статті 2 Договору про правову допомогу у цивільних та кримінальних справах, укладеного між Україною та Китайською Народною Республікою 31.10.1992р. Зокрема, при зверненні з проханнями про надання правової допомоги суди та інші компетентні установи Договірних Сторін зносяться між собою через свої центральні установи, якщо цим Договором не встановлено інше. До центральних установ відносяться: з боку України - Міністерство юстиції України; з боку Китайської Народної Республіки - Міністерство юстиції КНР, Верховний Суд КНР і Верховна Народна прокуратура КНР.

З метою дотримання процесуальних прав учасників судового процесу по справі №911/578/16 та беручи до уваги реєстрацію підприємства відповідача за межами юрисдикції господарського суду Київської області, останній звернувся до Міністерства юстиції України з відповідним запитом про міжнародну правову допомогу для передачі до компетентної центральної установи Китайської Народної Республіки.

Ухвалою суду від 25.07.2016р. провадження у справі 911/578/16 поновлено, розгляд справи № 911/578/16 відкладено на 05.09.2016 р., в зв'язку тим, що в матеріалах справи відсутні докази виконання судового доручення та вручення документів відповідачу.

В судове засідання 05.09.2016р. з'явився представник позивача, надав суду усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, підтримав їх в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання 25.07.2016р , 05.09.2016р. свого представника не направив, витребувані ухвалою суду від 25.07.2016р. документи не представив та відзив на позов не подав, про причини незявлення суд належним чином не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Станом на 05.09.2016р. на адресу суду жодних повідомлень про результати виконання від запитуваної держави або Міністерства юстиції України до господарського суду Київської області не надходило.

У виклику (повідомленні) про день судового розгляду, який є додатком до судового доручення та направлявся уповноваженому органу Китайської Народної Республіки для вручення його відповідачу у справі зазначено, що у разі якщо цей виклик (повідомлення) не буде вручено своєчасно, суд врахує це та розгляне справу в день наступного судового засідання (05.09.2016 о 12:00).

З вищевикладеного вбачається, що господарським судом Київської області прийняті належні заходи повідомлення відповідача Tianjin Sx Industry Co., LTD про дату, час та місце проведення обох судових засідань.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, наведеної в абз.9 п. 8 чинного роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 р. N 04-5/608, у випадку, передбаченому частиною другою статті 15 цієї Конвенції, суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи.

Оскільки розгляд справи триває з лютого місяця, сплинув термін, визначений господарським судом, як достатній для розгляду справи №911/578/16 та в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для вирішення спору, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф Пак", м. Вишневе (далі по тексту ТОВ "Тріумф Пак "), до відповідача Tianjin Sx Industry Co., LTD, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

09.12.2015 між Tianjin Sx Industry Co., LTD (постачальник, продавець) та ТОВ "Тріумф Пак" (покупець) було укладено договір поставки № 0912/15, відповідно до умов якого:

- предметом цього договору є поставка лінійного поліетилену (далі - товар). Поставка товару здійснюється у відповідності з порядком покупця. Товар відправляється в кількості, асортименті та по ціні, вказаній в рахунку-проформі, виданому продавцем, згідно умов даного договору. Товар повинен бути упакований і промаркований, а саме на кожній одиниці упаковки повинна бути маркування (п.1 Контракту);

- валютою контракту і валютою платежу являється USD. Загальна вартість контракту складає 16 200,00 доларів США. Точна вартість контракту вираховується шляхом додавання вартості всіх партій товару, здійснених в рамках цього контракту (п.2 Контракту);

- платежі за товар здійснюються покупцем у вигляді попередньої оплати (можливо частинами) в розмірі 100% від суми рахунку-проформи перерахунком на рахунок продавця і в вказаній продавцем в договорі банк (пункт 3.1 Контракту);

- поставка здійснюється на умовах CIF порт Одеса чи Іллічівськ, Україна, з дотриманням всіх умов і формальностей, передбачених "ІНКОТЕРМС" 2010. Товар ввозиться на територію України (пункт 4.1 Контракту);

- даний контракт вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань сторонами.

18.12.2015р. між Tianjin Sx Industry Co., LTD та ТОВ "Тріумф Пак" було укладено додаткову угоду №1 до Контракту №0912/15 від 09.12.2015р. відповідно до умов якої відповідачем змінено банк для перерахунку коштів за оплату товару та змінено реквізити продавця.

Згідно умов проформи-інвойсу №PIOY151209 на загальну суму 16200,00 доларів США:

- оплата здійснюється: 30% передоплата, 70% по оригіналу коносаменту B/L (пункт 1 проформи-інвойсу);

- доставка: морським шляхом (пункт 2 проформи-інвойсу);

- час доставки: протягом 7 днів після отримання оплати від ТОВ "Тріумф Пак" (пункт 3 проформи-інвойсу);

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки. Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. ОСОБА_2 норма кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаного договору, відсутні докази визнання його у встановленому порядку недійсним. Відповідно вищевказаний договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так сторонами в п.1 проформи-інвойсу № PIOY151209 від 09.12.2015р. передбачено 30% передоплати за товар, 70% оплати по оригіналу коносаменту B/L.

Позивачем на підставі проформи-інвойсу № PIOY151209 від 09.12.2015р. відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №19 від 24.12.2015р. було сплачено відповідачу обумовлену суму передоплати - 4812,00 доларів США.

Відтак, суд встановив, що позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання.

Відповідно до ст. 30, 33 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу продавець зобов'язаний поставити товар, передати документи, що стосуються його, та передати право власності на товар відповідно до вимог договору та цієї Конвенції. Продавець повинен поставити товар:

a) якщо договір встановлює чи дає можливість визначити дату поставки - в цю дату;

b) якщо договір визначає чи дає можливість визначити період часу для поставки - в будь-який момент у межах цього періоду, оскільки з обставин не випливає, що дата поставки призначається покупцем; або

c) в будь-якому іншому разі - в розумний строк після укладення договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно п.3 проформи-інвойсу № PIOY151209 від 09.12.2015р. передбачено, що доставка товару здійснюється протягом 7 днів від дня отримання оплати.

Однак, суду не подано доказів того, що станом на день розгляду справи товар вартістю 16200,00 доларів США був переданий у власність позивача.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Оскільки, товар не був поставлений відповідачем у встановлені проформою-інвойсом строки, кошти відповідачем повернуті не були, а порядок дій покупця, що сплатив аванс, статтею 693 ЦК України викладений альтернативно, позивач звернувся до суду з даним позовом, правомірно обравши способом захисту свого порушеного права повернення сплаченого авансу.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення 4812,00 доларів США авансу обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з врахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Пунктом 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України встановлено, що абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону). З відомостей, які містяться на офіційному сайті Національного банку України, слідує, що 12.02.2016р (дата сплати судового збору за подачу позовної заяви від 12.02.2016р. №б/н) офіційний курс НБУ становив 2608,36грн. за 100 доларів США.

Враховуючи наведене вище, позовна заява мали бути оплачена судовим збором в сумі 1882,45 грн. В цій частині відшкодування судового збору суд покладає на відповідача як на особу, з вини якої виник спір.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф Пак" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Tianjin Sx Industry Co., LTD (12-1204 SHUIPAN GARDEN, NANKAI DISTRICT, TIANJIN CHINA; поштовий індекс 37826667, Китайська Народна Республіка, район Бао Ди, селище ОСОБА_2, номер організаційної структури 697648626)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф Пак" (08132, Київська область, м. Вишневе, вулиця Зелена, будинок 12, ідентифікаційний код 34600884)

4 812,00 доларів США (чотири тисячі вісімсот дванадцять доларів США нуль центів) основного боргу,

1 882,45 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят дві гривні сорок п'ять копійок) судового збору;

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_2 рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 20.09.2016р.

Суддя О.В. Конюх