ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без розгляду

"02" вересня 2016 р. Справа № 911/2818/16

Суддя Кошик А.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Громадської організації «Боярський міський клуб ветеранів війни та праці «Ветеран», м.Боярка та Київської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, м.Київ

До Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, м.Боярка

про визнання права власності на нежитловий будинок

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Відповідно до ст. 23 ГПК України позов може бути подано кількома позивачами чи до кількох відповідачів. Кожен з позивачів або відповідачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.

Тобто, у такому випадку позовна заява повинна бути підписана від імені кожного позивача або ним самим, або його повноважним представником.

Судом встановлено, що позовну заяву подано двома позивачами і позовні вимоги стосуються обох позивачів. Зокрема, з прохальної частини позову вбачається, що позивач просить визнати право власності на частину спірного майна за позивачем 1 та за позивачем 2, визначити спільне користування приміщенням за позивачем 1 та за позивачем 2, провести державну реєстрацію речових прав щодо спірного майна за позивачем 1 та позивачем 2.

Однак, позовну заяву підписано лише одним представником позивача Громадської організації «Боярський міський клуб ветеранів війни та праці «Ветеран» ОСОБА_1

Таким чином, поданий позов не підписано позивачем 2 - Київською обласною організацією Українського товариства мисливців і рибалок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

В позовній заяві позивач посилається на тяжке фінансове становище у звязку з чим просить суд відповідно до ст. 8 Закону України Про судовий збір відстрочити сплату судового збору.

Зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В частині 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013р. № 7 клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки позивачем не наведено доводів і не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов.

Згідно п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України позовна заява повинна містити обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а також обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів).

Позивачем в порушення зазначених норм не обґрунтовано і не зазначено доказів вартості майна, а саме даних оцінки з яких можливо визначити суму судового збору та не зазначено ціни позову.

Відповідно до абзацу 5 п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 р. підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно з п. 3. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Стаття 58 ГПК України передбачає, що в одній позовній заяві може бути обєднано кілька позовних вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Позивачем порушено правила обєднання позовних вимог відповідно до п. 5 ст. 63 ГПК України.

Позивачем в позові заявлено позовні вимоги про визнання права власності на частину спірного майна за позивачем 1 та за позивачем 2, про визначення спільного користування приміщенням за позивачем 1 та за позивачем 2, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про зобов'язання внести відомості до Державного реєстру прав, про проведення державної реєстрації речових прав щодо спірного майна за позивачем 1 та позивачем 2 .

Таким чином, позивачем порушено правило об'єднання вимог, оскільки друга позовна вимога про визначення спільного користування не стосується відповідача і має вирішуватись в межах спору між співвласниками (за наявності відповідного спору).

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя А.Ю. Кошик