ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.09.2016 Справа №905/1612/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кротінової О.В., суддів: Осадчої А.М., Уханьової О.О.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Нова», м.Київ, ,

до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод», м.Донецьк, ,

про стягнення 105 772,60 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився,-

Згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 30.06.2016р. по 07.07.2016р. та з 12:29год. 07.07.2016р. до 14:20год. 07.07.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Нова», м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №06/04 від 06.04.2016р. до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод», м.Донецьк, про стягнення суми боргу у розмірі 105 772,60 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1612/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 05.05.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1612/16.

Розгляд справи відкладався на підставі приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. із відповідачем, неналежне виконання останнім за ним своїх грошових зобов'язань в частині оплати вартості поставленої вугільної продукції, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав у копіях: акти приймання-передачі вугільної продукції №6 від 23.07.2013р., №7 від 25.07.2013р., №1 від 11.08.2013р. згідно договору №28364ДС від 11.07.2013р.; рахунки-фактури №СФ-0000298 від 23.07.2013р., №СФ-0000303 від 25.07.2013р., №СФ-0000331 від 11.08.2013р.; посвідчення якості рядового вугілля (продуктів збагачення) №27 від 23.07.2013р., №28 від 25.07.2013р., №29 від 12.08.2013р.; залізничні накладні №49667801 від 23.07.2013р., №49771108 від 25.07.2013р., №49771124 від 25.07.2013р., №50735810 від 11.08.2013р., №50735778 від 11.08.2013р.; листи ТОВ «Укр Нова» №23/07 від 23.07.2013р., №25/07-5 від 25.07.2013р., №11/08-5 від 11.08.2013р.; акти відбору та підготовки проб №296 від 26.07.2013р., №297 від 27.07.2013р., №315 від 13.08.2013р.; банківські виписки за 24.10.2013р., за 15.11.2013р., за 18.11.2013р., за 21.11.2013р., за 22.11.2013р., за 22.01.2014р., за 28.01.2014р.; вимога №26/03 від 25.03.2016р. про стягнення боргу у сумі 105772,60 грн., накладна курєрської служби №085821 від 25.03.2016р., витяг з сайту Міністерства юстиції України «Безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо відповідача, правоустановчі документи підприємства позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.1, 12, 54, 55 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

29.06.2016р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано супровідний лист №26/06 від 21.06.2016р., до якого додано накладні курєрської служби №085982 від 10.05.2016р., №085983 від 10.05.2016р., лист керівнику Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод №07/05-16 від 10.05.2016р., акт звірки взаємних розрахунків станом на 10.05.2016р. між ТОВ «Укр-Нова» та ПрАТ «ДМЗ», опис документів, що додаються до позовної заяви від 06.04.2016р. №06/04, заява №16/05-16 від 20.05.2016р. про відсутність на розгляді у іншого суду даних позовних вимог та відсутність відомостей щодо провадженні провадження по справі про банкрутство стосовно відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.06.2016р. продовжено строк розгляду спору по справі №905/1612/16 на 15 днів по 20.07.2016р. в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання відповідача.

06.07.2016р. електронною поштою від позивача отримано клопотання №16/07-16 від 06.07.2016р., у якому зазначено про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просить вважати причину неявки поважною, проти розгляду справи без його участі не заперечує.

07.07.2016р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив на позов б/н б/д, за змістом якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог; стверджує, що відповідно до акту про неналежну якість продукції від 16.08.2013р. №33/у (підписаний представником Постачальника) партія товару, поставлена 14.08.2013р., визнана бракованою та такою, що підлягає поверненню, з огляду на що, вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за переданий товар, який в подальшому був визнаний браком, є необґрунтованими.

До відзиву додано у копіях: акт відбору та підготовки проб №315 від 13.08.2013р., акти відбору та підготовки проб №315 бункера (1/3 вагона) від 14.08.2013р., №315 бункера (2/3 вагона) від 14.08.2013р., договір поставки №28364ДС від 11.07.2013р. разом із додатковою угодою №2 від 31.07.2013р. до нього, довіреності на представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Нова» №15/08-3 від 15.08.2013р. начальнику управління по режиму ПрАТ «Донецьксталь МЗ», акт про неналежну якість продукції №33/у від 16.08.2013р.

З метою обєктивного, всебічного розгляду обставин справи призначено судову колегію для її розгляду у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., судді Осадча А.М. та Уханьова О.О. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/648 від 07.07.2016р., протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.07.2016р.).

Беручи до уваги відсутність правової позиції позивача за станом на 07.07.2016р. щодо обставин, викладених у представленому суду відзиві на позов, та потребу фактичній участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Нова» задля надання пояснень по суті спірного питання, яке виникло, у задоволенні клопотання останнього №16/07-16 від 06.07.2016р. судом відмовлено, ухвалою господарського суду Донецької області від 07.07.2016р. явку сторін визнано обовязковою.

15.08.2016р. представник відповідача електронною поштою надіслав у копіях: супровідний лист б/н від 15.08.2016р. із документами, що підтверджують правовий статус підприємства.

02.09.2016р. позивачем електронною поштою надіслано копію пояснення №08/09-16 від 02.09.2016р., за змістом яких повідомлено про передання відповідачу вугілля марки Т 0-100 у кількості 325,850т. на суму 187689,60 грн. відповідно до акту прийому-передачі вугільної продукції №1 від 11.08.2013р. без нарікань та зауважень стосовно якості товару, а також відсутності вимоги від відповідача повернути партію товару; зазначено, що якість вугільної продукції засвідчена посвідченням №29, виданого вуглехімічною лабораторією ДП «Шахтарськантрацит», та актом відбору та підготовки проб №315 ЦЛК ПрАО «ДМЗ»; зауважено на тому, що оскільки будь-яких документів, накладних, актів, листів щодо повернення товару за актом №1 від 11.08.2013р. немає, тому твердження відповідача у відзиві є надуманими та безпідставними.

Разом із поясненнями представив копію клопотання №09/09-16 від 02.09.2016р., у якому повідомляє про причину неявки у судове засідання; підтримав позовні вимоги, визначені у позовній заяві; проти розгляду справи без його участі не заперечує.

Представник позивача в судове засідання 06.09.2016р. не зявився.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.09.2016р. не зявився; причин неявки не повідомив; витребувані судом документи у повному обсязі не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення суми заборгованості у розмірі 105772,60грн., що виникла внаслідок невиконання грошових зобовязань з оплати вартості поставленого вугілля за договором поставки №28364ДС від 11.07.2013р.

Як свідчать матеріали справи, 11.07.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Нова» (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - Металургійний завод» (Покупець) укладено договір поставки №28364ДС, строком дії відповідно до п.7.1 договору до 31.12.2014р.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Таким чином в силу статті 265 Господарського кодексу України, статті 712 і 655 Цивільного кодексу України, розділу 1 договору Постачальник зобовязався передати, а Покупець прийняти та оплатити відповідно до умов цього договору вугільну продукцію, іменовану в подальшому Товар. Номенклатура, марки, обєми, ціни, якість, строки та умови поставки Товару обумовлюються сторонами у специфікаціях (додаткових угодах) до цього договору.

За умовами р.2 договору оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок Продавця у строки, обумовлені сторонами у специфікаціях (додаткових угодах) до цього договору. Ціна за договором відповідає рівню звичайних цін. Сторони обізнані про ціни, шо склались на ринку.

Пунктом 4.1 договору визначено, що визначений у цьому договорі Товар відвантажується вантажовідправниками залізничним транспортом у справних люкових полувагонах навалом, очищених від залишків попереднього вантажу.

Умови поставки обумовлюються сторонами у специфікаціях (додаткових угодах). Датою поставки партії Товару (відповідної партії) від Постачальника до Покупця є дата календарного штемпелю залізничної станції відправлення на електронному перевізному документі (накладної), що свідчить про приймання вантажу до перевезення.

Сторони обумовлюють, що право власності, а також усі ризики втрати або пошкодження на партію Товару, що поставляється за цим договором, переходять від Постачальника до Покупця з моменту (дати) поставки партії Товару.

Згідно п.4.2 договору під партією Товару розуміють кількість Товару, відвантаженого Постачальником протягом однієї відвантажувальної доби за одним сертифікатом (посвідченням) якості та одному перевізному документу (накладної).

При поставці допускається відхилення від узгодженої у відповідній специфікації (додатковій угоді) до цього договору кількості Товару, що підлягає поставці, у межах (+/-)5% (п.4.4 договору).

За приписами п.4.5 договору приймання товару здійснюється у відповідності у відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції ВТП і товарів народного споживання за кількістю (П-6), Інструкції про порядок приймання продукції ВТП і товарів народного споживання за якістю (П-7), якщо у додаткових угодах не передбачені інші умови приймання.

Відповідно до п.4.7 договору за фактом відвантаження Товару Постачальник не пізніше 2-го числа наступного місяця надає Покупцю наступні документи: рахунок; посвідчення якості; завірені печаттю вантажовідправника копії екземпляра електронного перевізного документа (накладної) за наявністю двох відміток: електронного цифрового підпису відправника та електронного цифрового підпису залізниці про приймання вантажу до перевезення; листи про власність вантажу із зазначенням номерів перевізних документів (накладних), вагонів, маси нетто у кожному вагоні; сертифікат радіаційної безпеки (один раз на рік). Податкова накладна видається у день виникнення податкових зобовязань відповідно до ст.187 Податкового кодексу України (із зазначенням УКТ ВЕД для підакцизних та/або імпортних Товарів).

У пункті 4.8 договору вказано, що після поставки партії Товару сторони оформлюють акт приймання-передачі Товару, який підтверджує кількість переданого Продавцем та прийнятого Покупцем Товару. У випадку не підписання сторонами зазначеного акту доказом поставки Товару є перевізний документ (накладна) у прийманні вантажу до перевезення, якщо інша кількість не встановлена актами про приймання Товару, складеними відповідно до цього договору.

За змістом п.4.9 договору за результатами спільного приймання за якістю та проведення хімічного аналізу поставленого Товару складається Акт спільного відбору проб та Акт визначення якісних показників, які підписуються обома сторонами, що приймали участь у спільному прийманні Товару за якістю. За результатами спільного приймання за кількістю поставленого Товару складається Акт спільного приймання за кількістю, який підписуються обома сторонами, що приймали участь у спільному прийманні Товару за кількістю. Дані про якісні та/або кількісні показники, вказані у спільних Актах приймання, є остаточними та приймаються до розрахунку між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснив поставку вугільної продукції марки Т 0-100 відповідачу за залізничними накладними №49667801 від 23.07.2013р., №49771108 від 25.07.2013р., №49771124 від 25.07.2013р., №50735810 від 11.08.2013р., №50735778 від 11.08.2013р. у загальній кількості 768,40тн. Останнім її прийнято загальною вартістю 479772,60грн. з урахуванням податку на додану вартість., що підтверджується підписами сторін, які засвідчені печатками підприємств, на актах приймання-передачі вугільної продукції №6 від 23.07.2013р., №7 від 25.07.2013р., №1 від 11.08.2013р..

Правовою підставою здійснення господарських операцій з поставки товару у перелічених первинних документах визначено договір поставки №28364ДС від 11.07.2013р.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленої вугільної продукції, а також порядку поставки суду не представлено.

Виходячи з системного аналізу наведених норм та дослідивши обставини, суд дійшов висновку, що надані позивачем залізничні накладні та акти приймання-передачі є належним доказом здійснення поставки відповідачу продукції та прийняття її останнім в межах договору №28364ДС від 11.07.2013р.

Зазначені обставини у порядку статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України не спростовані.

Отже, за викладених обставин, позивачем належним чином доведено факт виконання обовязку щодо передачі продукції у відповідності до норм статті 664 Цивільного кодексу України та умов, визначених означеним договором поставки.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За твердженнями позивача, та на підтвердження яких надані банківські виписки з його особового рахунку, відповідачем здійснено розрахунок за поставлену вугільну продукцію на підставі договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. в загальній сумі 374 000,00 грн.

Даний факт відповідачем не заперечувався.

Приймаючи до уваги приписи договору та дати поставок товару за первинними документами, обовязок щодо оплати повної суми вартості отриманого вугілля є таким, що настав.

Отже, спірні відносини фактично стосуються поставки за залізничними накладними №50735810 від 11.08.2016р., №50735778 від 11.08.2013р., про що складено акт-приймання передачі вугільної продукції №1 від 11.08.2013р. у кількості 325,85тн. на суму 187 689,60грн.

Проте, відповідачем в результаті проведених операцій не здійснена оплата вартості отриманої вугільної продукції за вищевказаними накладними, внаслідок чого загальна сума неоплаченої партії товару становить 105 772,60 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на постачання за актом №1 приймання передачі вугільної продукції від 11.08.2013р. неналежної якості, про що складено акт №33/у від 16.08.2013р., а отже така продукція, у розумінні умов договору поставки №28364 ДС від 11.07.2013р., є браком та підлягає поверненню постачальнику за його рахунок; зазначив про те, що у акті №33/у від 16.08.2013р., який підписано представником позивача, міститься вказівка розпорядитися продукцією; стосовно повернення партії товару обґрунтованих пояснень надати не може, оскільки необхідний час для зясування відповідної інформації та підготовку документів на підтвердження цих обставин; вважає, що з огляду на викладені обставини підстави для оплати товару відсутні.

Разом з цим, слід зазначити таке.

Додатковою угодою №2 від 31.07.2013р. до договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. сторони обумовили поставку у серпні 2013р. вугільного концентрату марки Т (0-100) у кількості 500,00т. за ціною 533,33 грн./тонна без урахування податку на додану вартість при наступних базисних показниках якості: вологість Wr 10,8%, сірка Sd -1,5%. У разі відхилення фактичних показників якості по вологості та сірки від базисних товар приймається із застосуванням наступної системи знижок ціни:

- за 0,1% збільшення змісту вологості 0,13% зниження ціни;

- за 0,01% збільшення змісту сірки 0,05% зниження ціни.

Згідно п.2 додаткової угоди Товар не повинен перевищувати наступні показники (граничні): зольність Ad 9,0%, вологість Wr 12,0%, сірка Sd -1,9%, вихід летючих речовин 8,0-18,0%. Допускається відхилення виходу летючих речовин у межах +-0,5%. У випадку перевищення граничних показників Товар вважається браком та підлягає поверненню за рахунок Постачальника. За фактом відвантаження партії Товару Постачальник протягом 5-ти банківських днів, але не пізніше 2-го числа місяця, наступного за звітнім, надає пакет документів, обумовлений у п.4.7 договору.

Матеріали справи містять акт про неналежну якість продукції №33/у від 16.08.2013р., у якому зазначено, що вугілля марки Т 0-100 у вагонах №№65283988, 65363046, 67847400, 67182287, 60918935 у кількості 325,3тн. не відповідає умовам договору, вважати браком, Постачальнику розпорядитись продукцією, плату за користування вагонами віднести на Постачальника.

Означений акт підписаний представником позивача, начальником ділянки СКК ОК і СП, в.о. майстра виробничої ділянки доменного цеху, начальником ЦЛЯ.

Статтею 678 Цивільного кодексу України встановлено, що Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Пунктом 2 та ч.4 п.6 додаткової угоди №2 від 31.07.2013р. до договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. обумовлено, у разі якщо за результатами спільного опробування фактичні показники якості по зольності, вологості, сірці або відхилення по виходу летких речовин перевищує граничні, то Товар вважається браком та підлягає поверненню за рахунок Постачальника.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Разом з цим, всупереч наведеним приписам господарського процесуального законодавства, відповідач доказів реалізації права, наданого йому ст.678 Цивільного кодексу України, або підтвердження звернення щодо повернення товару, в силу означеної домовленості сторін, чи факту такого повернення позивачу, не надав.

Одночасно, відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст.692 Цивільного кодексу України).

Приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, договором поставки №28364ДС від 11.07.2013р. передбачена оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок Продавця у строки, обумовлені сторонами у специфікаціях (додаткових угодах) до цього договору.

У п.7 додаткової угоди №2 від 31.07.2013р. до договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. зазначено, що оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника протягом 60-ти банківських днів від дати поставки Товару.

Правочином не встановлено іншого порядку та строку розрахунку або його зміни.

Виходячи з викладеного слідує, що умови укладеного між сторонами договору, поряд із означеними нормами матеріального законодавства України, повязують обовязок відповідача здійснити перерахування коштів на рахунок Постачальника з фактом поставки певної партії продукції і строк такого виконання встановлений на протязі 60-ти банківських днів від дати поставки товару.

Відповідно до п.4 додаткової угоди поставка спірної партії Товару здійснюється на умовах FCA (Інкотермс 2010 року), станція Ханженково Донецької залізниці.

Враховуючи, що поставка товару здійснюється на умовах FCA Франко-перевізник (...назва місця) (редакція «Інкотермс», 2010р.), Постачальник вважається таким, що виконав зобовязання з моменту передання товару призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

У розумінні п.4.1 договору, датою поставки партії Товару (відповідної партії) від Постачальника до Покупця є дата календарного штемпелю залізничної станції відправлення на електронному перевізному документі (накладної), що свідчить про приймання вантажу до перевезення.

Під партією товару сторони розуміють кількість товару, відвантаженого Постачальником в одну навантажувальну добу за одним сертифікатом (посвідченням) якості і одному перевізному документі (накладній) (п.4.2 договору).

Календарний штемпель станції відправлення на представлених суду залізничних накладних №50735810, №50735778 свідчить про дату поставки товару - 11.08.2013р. у кількості 325,85тн.

За посвідченням про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №29 від 12.08.2013р. результат хімічного аналізу вугілля марки Т класу 0-100, проведеного хімлабораторією ВП ЦЗФ «Шахтарська»: зольність Ad 7,8%, вологість Wr 6,0%, сірка Sd -1,3%, вихід летючих речовин 10,9%.

Пробу відібрано у відповідності з ДСТУ 4 096-2002 від партії палива вагою 325,85тн, 5 вагонів, відвантажених за час 11.08.2013р.

Факт приймання передачі вугільної продукції згідно договору №28364ДСС від 11.07.2013р. підтверджено складанням акту приймання-передачі №1 від 11.08.2013р.

Проаналізував наведені норми чинного законодавства у сукупності, суд дійшов висновку, що обовязок виконання оплати товару у строк встановлений п.7 додаткової угоди №2 від 31.07.2013р. до договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. після його отримання випливає з приписів ст.ст.11, 509, 691, ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, а отже, за наявності строку у розумінні ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, повинен бути виконаний в частині сплати вартості прийнятої продукції за актом приймання-передачі №1 від 11.08.2013р. у розмірі 187 689,60 грн. 04.11.2013р.

Зважаючи на встановлений вище момент виникнення права вимоги виконання основного зобовязання, виходячи з приписів наведених норм та за відсутності доказів протилежного, заперечення відповідача судом до уваги не прийнято.

Як свідчать фактичні обставини справи та, що не заперечувалось відповідачем, з проведених останнім оплат 18.11.2013р., 21.11.2013р., 22.11.2013р., 22.01.2014р., 28.01.2014р. з призначенням платежу «за вугілля марки Т згідно договору 28364ДС від 11.07.2013р.» у рахунок оплати спірної партії вугільної продукції позивачем віднесено 81 917,00 грн.

Доказів наявності інших поставок, ніж означених вище, суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

Отже, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Покупця перед Постачальником за договором поставки №28364ДС від 11.07.2013р. не виконано у сумі 195 772,60 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставлену вугільну продукцію у серпні 2013р. відповідно до договору поставки №28364ДС від 11.07.2013р. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Нова», м.Київ, до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод», м.Донецьк, про стягнення суми боргу у розмірі 105 772,60 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» (83062, м.Донецьк, Ленінський район, вул.Івана Ткаченка, б.122, , п/р 3821 у ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Нова» (02152, м.Київ, просп.Тичини, б.20, , банківські реквізити не зазначено) 105 772,60 грн. суми боргу, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1 586,59 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У судовому засіданні 06.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 12.09.2016р.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя А.М. Осадча

Суддя О.О. Уханьова