РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/6116/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еплада"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1) Національний банк України

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного балансу

підприємства

Суддя Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "Еплада" про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного балансу підприємства.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором застави майнових прав № ВКЛ-2016252/S-8 від 28.02.2014 року відповідач несе відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2016252 від 17.05.2013 року. З огляду на наведені обставини, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Еплада" перебуває у стані припинення, позивач вказує на наявність у відповідача обов'язку включити його грошові вимоги на суму 382 635 459,63 грн., до реєстру вимог кредиторів ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еплада".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2016 № 910/6116/16 вказану позовну заяву повернуто без розгляду на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 ухвалу господарського суду міста Києва від 07.04.2016 № 910/6116/16 скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду спору по суті.

Ухвалою від 01.07.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.07.2016 р.

08.07.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення Національного банку України до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

19.07.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

Судове засідання 19.07.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 28.07.2016 р.

Ухвалою від 28.07.2016 р. залучено Національний банк України до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, розгляд справи було відкладено на 25.08.2016 р.

11.08.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли уточнення до позовної заяви.

17.08.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

17.08.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

22.08.2016 р. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення останнього до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та пояснення по справі.

25.08.16р. через відділ діловодства суду третя особа 1 подала пояснення по справі.

Ухвалою від 25.08.16р. розгляд справи відкладено на 06.09.16р. та залучено до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підприємців.

Повноважні представники сторін в судове засідання 06.09.16р. не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Господарського суду міста Києва у справі № 910/6116/16 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в позовній заяві та відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, а саме, що участь, в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

В судовому засіданні 06.09.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для

ВСТАНОВИВ:

17.05.2013 між АТ «Дельта Банк» (надалі - позивач) та ТОВ «Еплада» (надалі- відповідач) укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2016252 із укладеними в подальшому додатковими договорами до нього (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору, з урахуванням змін внесених Додатковим договором від 15.05.2014 №4 до Кредитного договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «Транш», а у сукупності - «Транші», на умовах, визначених у цьому Договорі, в межах відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 650 000 000 (шістсот п'ятдесят мільйонів) гривень 00 копійок, що змінюється у відповідності до графіку, наведеного в п. 1.1.1. цього Договору

Відповідно до п. 1.1.2. Кредитного договору, кінцевий термін погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 16.05.2016 на умовах визначених цим Договором, зі сплатою в порядку визначеному цим Договором, плати за користування Кредитом.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником вимог п.п. 3.3. цього" Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 1% (один відсоток) від ліміту заборгованості, визначеного п. 1.1. цього Договору, за кожний випадок порушення.

Станом на 31.12.2015 заборгованість ТОВ «Еплада» за договором кредиту № BKJI-2016252 від 17.05.16р. складає 382 635 459 гривень 63 копійки, а саме:

Сума заборгованості за строковим кредитом - 265 462 943 гривні 11 копійок;

Сума заборгованості за відсотками - 45 749 877 гривень 38 копійок;

Розмір пені за несвоєчасне повернення процентів - 6 061 052 гривні 68 копійок;

Сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів - 361 586 гривень 46 копійок;

Розмір штрафу - 65 000 000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ТОВ «Еплада» належним чином не виконала грошові зобов'язання за Кредитними договорами, про що свідчить наявність прострочених платежів по рахункам обліку кредитних зобов'язань (Розрахунок), а саме - невиконані зобов'язання з повернення суми отриманого кредиту та по сплаті плати за користування кредитом.

Щодо забезпеченості кредиторських вимог за кредитним договором ТОВ «Еплада».

В забезпечення виконання умов Кредитного договору між AT «Дельта Банк» (далі - Заставодержатель) та ТОВ «Еплада» (далі - Заставодавець) укладено Договір застави майнових прав № BKЛ-2016252/S-8 від 28.02.2014 (далі-Договір застави).

Відповідно до п. 1.1 Договору застави, з урахуванням змін внесених Додатковим договором від 08.04.2014 №1 до Договору застави предметом застави є майнові права на отримання товару (заморожений концентрат апельсинового соку у кількості 96 910,00 метричних тон) 94 002 700,00 дол., (далі - Предмет застави) в тому числі які існують на дату укладання цього Договору та/або виникнуть у майбутньому у Заставодавця з Контракту №Rol2 від 12.02.2014 р. укладеного між компанією RONWAY TRADING LIMITED (Ронвей Трейдінг Лімітед) та Заставодавцем та додаткових договорів до нього.

З матеріалів справи вбачається, що з 25.12.2015 відповідач перебуває в стані припинення.

26.02.2016 на адресу голови ліквідаційної комісії з припинення або ліквідатор ТОВ «Еплада», ОСОБА_1 відправлено заяву з грошовими вимогами вих. № 18.5/998 (штрихкодовий номер 015) в розмірі 382 635 459 гривень 63 копійки.

Відповідач, у свою чергу, на зазначений лист відповіді не надав, дій щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог не здійснив.

Відповідно до інформації з веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» із розділу «Відстеження пересилання поштових відправлень», поштове відправлення за штрихкодовим номером 015 не вручене під час доставки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу положень статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту, по нарахованим процентам, пені, 3% річних та штрафу, які рахуються непогашеними перед банком станом на 31.12.2015 року, і залишаються непогашеними на цей час, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Кредитного договору.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості відповідачем суду надано не було.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до статті 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до частин 8, 9 статті 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Матеріалами справи підтверджується факт існування заборгованості ТОВ «Еплада» за кредитними Договорами в загальному розмірі 382 635 459,63 грн.

А тому, враховуючи відсутність відповіді ліквідаційної комісії на лист позивача щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог, доведеність факту існування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Еплада" за кредитними договорами та своєчасне (в межах строку зазначеного в статті 112 Цивільного кодексу України) звернення до суду для захистом своїх законних прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 4 статті 112 Цивільного кодексу України передбачено, що вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, з положення частини 4 статті 112 Цивільного кодексу України, вбачається, що заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, вимоги не вважаються автоматично погашеними, а відтак в судовому порядку можливе включення даних вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач жодних заперечень не надав, контррозрахунок суми позову не здійснив.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Еплада" (01042, м.Київ, вул. Чигоріна, буд. 49, група приміщень №82, В літ.А, оф.2, ідентифікаційний код 37242040) в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії, включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) в загальному розмірі 382 635 459 (триста вісімдесят два мільйони шістсот тридцять п'ять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 63 коп.

3.Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Еплада" (01042, м.Київ, вул. Чигоріна, буд. 49, група приміщень №82, В літ.А, оф.2, ідентифікаційний код 37242040) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса , будинок 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.2016 р.

Суддя І.О. Домнічева