ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 рокуСправа № 912/3134/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3134/16

за позовом: Приватного підприємства "Бізон-Тех 2012", м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємства "Новогригорівське", с. Новогригорівка Друга, Долинський район, Кіровоградська область

про стягнення 604 963,19 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 22/16 від 04.01.16 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приватне підприємство "Бізон-Тех 2012" (далі - ПП "Бізон-Тех 2012") звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Новогригорівське" (далі - ПП "Новогригорівське") заборгованості в сумі 604 963,19 грн, з яких: 424 386,67 грн індексації ціни товару, 53 260,52 грн пені та 127 316,00 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки насіння № КГ-Н-156 від 17.03.2014 в частині сплати суми індексації ціни товару.

Ухвалою господарського суду від 25.08.2016 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3134/16.

Згідно ухвали господарського суду від 29.08.2016 за клопотанням ПП "Бізон-Тех 2012" судове засідання 08.09.2016 проводиться в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання 08.09.2016 не з'явився, натомість на адресу суду 06.09.2016 надійшло письмове клопотання ПП "Новогригорівське" за підписом директора підприємства про відкладення розгляду справи через неможливість прийняти участь в судовому засіданні директора у зв'язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні, що підтверджується інформацією, наданою Долинською ЦРЛ від 31.03.2016 (а.с. 77-78).

Розглянувши подане клопотання, господарський суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Господарський суд враховує, що згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це процесуальне право, яким сторони зобов'язанні користуватися добросовісно. Крім того, сторони зобов'язані виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Стаття 28 Господарського процесуального кодексу України не обмежує сторін у виборі своїх представників. За наведеною нормою право на представництво юридичної особи пов'язано не з конкретною фізичною особою, а з наявністю акта органу управління юридичної особи про наділення повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

У зв'язку з викладеним, зазначені в клопотанні про відкладення розгляду справи обставини неможливості явки директора ПП "Новогригорівське" в судове засідання 08.09.2016 не розцінюються судом як поважні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, тоді як його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, а клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

В судовому засіданні 08.09.2016 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2016 (в режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши доводи, які наведено в обґрунтування підстав позову, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 між ПП "Бізон-Тех 2012" (Постачальник) та ПП "Новогригорівське" (Покупець) укладено договір поставки насіння № КГ-Н-156, за умовами якого Постачальник зобов'язався у порядку, строки та на умовах, визначених цим договором і Специфікаціями до нього, поставляти і передавати у власність Покупця насіння для сівби (надалі - Насіння або Товар), а Покупець зобов'язався приймати цей Товар і оплачувати його (далі - Договір) (а.с. 16-18).

До вказаного Договору між сторонами підписано специфікації № № 1-7 (далі - Специфікації), в яких у відповідності з пунктом 2.1. Договору, визначено найменування (асортимент) Товару, що підлягає поставці, його кількість та ціна (а.с. 19-25).

Згідно з Договором та Специфікаціями поставка Товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс у редакції 2010 року) - склад Постачальника. Вказана умова передбачає вибірку (самовивіз) Товару Покупцем зі складу Постачальника в робочі дні автомобільним транспортом за всій рахунок.

Оплата Товару здійснюється Покупцем у строки, вказані у Специфікаціях, а також Покупець зобов'язується сплатити Постачальнику суму індексації ціни Товару в порядку та строки, визначені цим Договором (пункт 5.1. Договору).

Строк дії Договору з моменту його підписання та до кінця року, в якому він був укладений. Усі поставки Постачальником Покупцю насіння до кінця року, в якому був укладений цей Договір, а також порядок їх оплати, регулюється цим Договором. (п. 9.1. Договору).

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов Договору та Специфікацій позивачем протягом квітня-червня 2014 поставлено, а відповідачем отримано Товар на загальну суму 675 000,00 грн за наступними видатковими накладними:

№ 1216 від 07.04.2014 на суму 212 100,00 грн;

№ 1217 від 07.04.2014 на суму 29 000,00 грн;

№ 1351 від 09.04.2014 на суму 39 900,00 грн;

№ 2018 від 18.04.2014 на суму 9 000,00 грн;

№ 2029 від 18.04.2014 на суму 17 100,00 грн;

№ 2036 від 25.04.2014 на суму 155 800,00 грн;

№ 2658 від 30.04.2014 на суму 66 500,00 грн;

№ 2659 від 05.05.2014 на суму 12 600,00 грн;

№ 2748 від 06.05.2014 на суму 76 000,00 грн;

№ 3031 від 05.06.2014 на суму 57 000,00 грн (а.с. 26-35)

Товар згідно зазначених видаткових накладних отримано особою, уповноваженою ПП "Новогригорівське" на отримання Товару відповідно до довіреностей № 7 від 07.04.2014, № 17 від 09.04.2014, № 15 від 18.04.2014, № 16 від 18.04.2014, № 19 від 25.04.2014, № 18 від 30.04.2014, № 21 від 05.05.2014, № 20 від 06.05.2014, № 28 від 05.06.2014 (а.с. 37-44).

Факт поставки Товару позивачем та його отримання відповідачем за Договором поставки насіння № КГ-Н-156 від 17.03.2014 підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків між сторонами, складеним станом на 30.06.2014 (а.с. 45).

За розрахунком позивача, підтвердженим матеріалами справи, відповідач сплатив вартість поставленого Товару з порушенням строку оплати та без врахування індексації ціни Товару, передбаченої Договором. Так, відповідач перерахував позивачу 675 000,00 грн в наступні строки:

02.04.2014 - 118 710,00 грн;

29.12.2014с - 400 000,00 грн;

02.12.2015 - 100 000,00 грн;

09.12.2015 - 56 290,00 грн (а.с. 46).

Таким чином, за твердженням позивача, відповідачем лише виконано грошове зобов'язання зі сплати базових цін Товару, а умови Договору в частині виконання грошового зобов'язання зі сплати позивачу суми індексації ціни Товару порушені, що стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

При вирішенні спору, господарський суд враховує наступне.

Правовідносини з поставки товару передбачають собою зобов'язання, в силу якого одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України).

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення (ч. 2 ст. 265 Господарського кодексу України).

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Статтею 189 Господарського кодексу України передбачено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Наведене закріплено в ст. 632 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст. 524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частина 2 ст. 533 Цивільного кодексу України).

Таким чином, норми чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобовязань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобовязання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Умовами Договору сторони погодили, що Покупець зобовязується оплатити постачальнику Товар у строки та в розмірах, що визначені в Специфікаціях, а також зобовязується сплатити суму індексації ціни товару в порядку, визначеному цим Договором (пункт 5.1. Договору)

Згідно з пунктом 5.6 Договору ціна товару, що вказана в Специфікаціях, визначена на дату їх складання. У звязку із тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в день складання специфікацій, то всі платежі покупця постачальнику за товар підлягають індексації. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП - сума платежу за товар; К2 - середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день; К1 - курс гривні до долару США на дату складання специфікації, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в специфікаціях). Якщо показник К1 не вказаний у специфікації, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання специфікації.

Відповідно до підпункту 5.6.1 пункту 5.6. Договору для показника К2 сторони використовують середній курс продажу банками доларів США за гривні (показник АSК на веб-сторінці www.udinform.com. в огляді фінансового дня) на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день, інформацію про який сторони одержують із веб-сторінки www.udinform.com в огляді фінансового дня. Якщо показник К2 не можливо встановити з причин непрацездатності веб-сторінки www.udinform.com, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України, у найближчий попередній до дати платежу день.

Згідно з підпунктом 5.6.2 пункту 5.6. Договору у день здійснення платежу Покупець самостійно, без пред'явлення йому рахунку зі збоку постачальника, проводить його індексацію у вище встановленому порядку та перераховує постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

Відповідно до підпункту 5.6.3. пункту 5.6. Договору, у випадку прострочення Покупцем сплати платежу, визначеного Договором, то проіндексована сума такого платежу визначається у вищезазначеному порядку, але вона у цьому випадку не може бути меншою від проіндексованої суми платежу на дату здійснення цього платежу за Договором.

При цьому, в пункті 5.4. Договору сторони обумовили, що Покупець, здійснюючи оплату за Товар, зобов'язаний вказувати в призначені платежу вид товару, що оплачується ("за насіння"), реквізити (номер і дату) цього Договору, а також реквізити (номер і дату) Специфікації до Договору (накладної, якщо Специфікація не була підписана). Якщо Покупець цього не дотримується, то Постачальник має право сам, на власний розсуд визначити в рахунок якого виду Товару, Специфікації, Договору або іншого зобов'язання зарахувати платіж Покупця, незалежно від вказаного в платіжному документі призначення платежу.

З наявних у справі доказів оплати (банківські виписки по рахунку) слідує, що відповідач, здійснюючи платежі за Договором, не дотримався зазначених в пункті 5.4. Договору вимог щодо зазначення призначення платежу, а тому позивач у відповідності із вказаним пунктом Договору здійснив зарахування сплачених коштів наступним чином:

118 710,00 грн, сплачених 02.04.2014 зараховано в оплату Товару за Специфікацією № 1 від 17.03.2014;

319 680,00 грн, сплачених 29.12.2014 зараховано в оплату Товару за Специфікацією № 1 від 17.03.2014 в сумі 244 200,00 грн та за Специфікацією № 6 від 18.04.2014 в сумі 75 480,00 грн;

80 320,00 грн, сплачених 29.12.2014 зараховано в оплату Товару за Специфікацією № 6 від 18.04.2014;

100 000,00 грн, сплачених 02.12.2015 зараховано в оплату Товару за Специфікацією № 1 від 17.03.2014 в сумі 4 290,00 грн, за Специфікацією № 2 від 07.04.2014 в сумі 29 000,00 грн, за Специфікацією № 3 від 09.04.2014 в сумі 39 900,00 грн, за Специфікацією № 4 від 18.04.2014 в сумі 9 000,00 грн, за Специфікацією № 5 від 18.04.2014 в сумі 17 100,00 грн та за Специфікацією № 7 від 05.06.2014 в сум і 710,00 грн;

56 290,00 грн, сплачених 09.12.2015 зараховано в оплату Товару за Специфікацією № 7 від 05.06.2014 (а.с. 13).

З урахуванням наведеного розподілу сплачених відповідачем коштів та у відповідності до зазначених вище положень пункту 5.6. Договору і його підпунктів, позивач здійснив розрахунок суми індексації ціни Товару за наведеною в Договорі формулою та з використання обумовлених в Договорі показників. На підтвердження використаного під час розрахунку курсу долара США позивачем долучено до матеріалів справи роздруківки з офіційної веб-сторінки НБУ та роздруківки з веб-сторінки www.udinform.com (а.с. 47-55). Сума індексації ціни товару за розрахунком позивача склала 424 386,67 грн (а.с. 11-13).

У відповідності зі ст. ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Натомість відповідач наведений позивачем розрахунок суми індексації ціни товару належними доказами не спростував.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно, зокрема, до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі викладеного позовні вимоги ПП "Бізон-Тех 2012" про стягнення з ПП "Новогригорівське" 424 386,67 грн індексації ціни товару є обґрунтованими, належним чином підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення пені і штрафу, нарахованих внаслідок не сплати суми індексації ціни товару, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ст. ст. 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно ст. 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф, пеню і неустойку.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, сторони законодавчо наділені правом встановлювати в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій за порушення стороною договору свого зобов'язання. Пеня, яка підлягає стягненню, не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ. Одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Сторони в Договорі обумовили, що зобов'язання Покупця щодо сплати проіндексованих сум платежів є грошовим зобов'язанням Покупця перед Постачальником з оплати Товару (пункт 5.6.6. Договору) та передбачили відповідальність Покупця за прострочення строків виконання грошових зобов'язань у вигляді сплати пені в розмірі 0,05% від простроченої суми за кожен день прострочення та штрафу в розмірі 30% від простроченої суми за прострочення понад 20 календарних днів (пункт 8.1.3. Договору).

Таким чином, позивач має право стягнути пеню і штраф виходячи із суми всього грошового зобов'язання, до якого згідно умов Договору входять, як основна заборгованість, так і сума індексації ціни товару.

В пункті 8.2. Договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобов'язаннями сторонами згідно із ст. 259 Цивільного кодексу України збільшується до 3 років.

На підставі викладеного, нарахування позивачем на суму грошового зобов'язання в розмірі 424 386,67 грн пені за період з 10.12.2015 по 16.08.2016 в розмірі 0,05 %, що склало 53 260,52 грн пені, та штрафу в розмірі 30%, що становить 127 316,00 грн є правомірним. Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 53 260,52 грн та штрафу в розмірі 127 316,00 грн підлягають задоволенню повністю.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Новогригорівське" (28541, Кіровоградська область, Долинський район, с. Новогригорівка Друга, вул. Шевченка, 60, ідентифікаційний код 37530417) на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2012" (69005, м. Запоріжжя, вул. Новицького Якова, 11, ідентифікаційний код 38325315) 604 963,19 грн, з яких: 424 386,67 грн індексації ціни товару, 53 260,52 грн пені, 127 316,00 грн штрафу, а також 9 074,45 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.09.2016.

Суддя В.В.Тимошевська