РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016Справа №910/12054/16
За позовом Міністерства молоді та спорту України

до Громадської організації "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Державна фінансова інспекція України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Фізична особа підприємець - ОСОБА_2

про стягнення 9 802,29 грн.

Суддя Князьков В.В.

Представники сторін:

від позивача: Яковенко У.Д. (довіреність 51/7.3 від 05.01.2016р.)

від відповідача: Стефанович О.В. (довіреність №5 від 19.07.2016р.)

від третьої особи 1: Рибак О.А. (довіреність № 25/5/87-Д від 11.07.2016р.)

Чорна Ю.О. (довіреність №25/4/66-Д від 28.04.2016р.)

від третьої особи 2: ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство молоді та спорту України (позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" (відповідач) про стягнення 9 802,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансового-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010 до 01.04.2012 за результатами якої встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачу завдано збитків на суму 9 802,29 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.07.2016р. порушено провадження по справі №910/12054/16, розгляд справи призначено на 20.07.2016р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2016р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державну фінансову інспекцію України.

20.07.2016р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Також, 20.07.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи по справі та відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2016 надав суду пояснення по суті позовних вимог.

Представники відповідача надали пояснення по суті заперечень.

Представник третьої особи надав суду письмові пояснення по справі, в яких позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні 20.07.2016р. оголошено перерву до 27.07.2016р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2016р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізичну особу підприємця - ОСОБА_2. Розгляд справи №910/12054/16 відкладено на 17.08.2016р.

Представники позивача та відповідача надали суду документи по справі.

Одночасно, заявою від 15.08.2016р. відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності стосовно заявлених вимог про стягнення 9 802,29 грн. з Громадської організації "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу".

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/12054/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010р. до 01.04.2012р., за результатами якої складено акт №03-24/120 від 27.07.2012р.

За змістом акту Державної фінансової інспекції України №03-24/120 від 27.07.2012р., ФОП ОСОБА_2 фактично не надано послуги із забезпечення харчування та необхідним обладнанням на загальну суму 9 803,29 грн. При цьому, Громадською організацією "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" включено до первинних документів господарські операції, факт здійснення яких не підтверджено та у подальшому включено до актів здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт), послуги (роботи) фактично не отримані від ФОП ОСОБА_2

До акта здачі-приймання виконаних робіт від 01.12.2010р., підписаного Мінсім'ямолодьспортом в особі заступника міністра Толстоухової С.В. та ГО "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" в особі голови правління Яременко І.А. включено фактично не отримані послуги на загальну суму 9 803,29 грн., що призвело до завдання Міністерству молоді та спорту України збитків у сумі 9 803,29 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції України до Державної служби молоді та спорту України, треті особи: ВМГО "Федерація сноубордингу та скі-туру України", ВМГО "Дитячий альпійський рух", Всеукраїнська дитяча громадська організація "Компас", ВМГО "Юні друзі лісу", ВМГО "Козаченьки", ВМГО "Молодіжний національний конгрес", ДГО "Ібріс", ДГО "Вершина", ВМГО "Асоціація трудових об'єднань молоді України", ВДГО "Айкі Те Гатана Рю", ВМГО "Студентська республіка", ВМГО "Ленінська комуністична спілка молоді України", ВМГО "Українська спілка молодих депутатів" про зобов'язання вчинити дії, зобов'язано Державну службу молоді та спорту України провести претензійно-позовну роботу та забезпечити повернення коштів, які сплачено дитячим та молодіжним громадським організаціям за фактично невиконані послуги (роботи), у сумі 2081447,16 грн. отримані кошти перерахувати в дохід державного бюджету, в частині непроведеної претензійної та позовної роботи.

Державна служба молоді та спорту України звернулась до Громадської організації "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" з претензією №8/6514 від 12.10.2012р. про перерахування заборгованості у розмірі 9 803,29 грн., яка виявлена Державною фінансовою інспекцією України.

Листом №5 від 25.02.2013р. Громадська організація "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" повідомила про невідповідність наведених у претензії обставин та зазначила, що бюджетні кошти були використані за цільовим призначенням.

Згідно із листом Державної фінансової інспекції України №03-14/18 від 12.01.2016 сума завданих відповідачем державі збитків становить 9 803,29 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем приписів Державної фінансової інспекції України щодо необхідності повернення грошових коштів у розмірі 9 803,29 грн., сплачених за послуги, які фактично не були виконані, у зв'язку з чим позивачем заявлено даний позов.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, 23.07.2010р. між Міністерством України у справах сім'ї молоді та спорту та Громадською організацією "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" укладено договір №101 про реалізацію програми "Дорога до Храму", за умовами якого відповідач зобов'язався забезпечити виконання програми "Дорога до Храму" у відповідності до зведеного кошторису витрат.

Згідно із зведеним кошторисом витрат, сума витрат на реалізацію програми "Дорога до Храму" становить 77 000,00 грн.

Пунктами 2.1., 2.3. договору визначено, що для реалізації даної програми з Державного бюджету України виділяються кошти у сумі 57 750,00 грн., а відповідач залучає кошти до виконання програми з інших джерел у сумі 27 000,00 грн.

У відповідності до статті 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відтак, підписавши договір № 101 про реалізацію програми "Дорога до Храму" від 23.07.2010р. позивач та відповідач погодили всі істотні умови договору та взаємні зобов'язання.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Так, укладаючи договір сторони згідно із зведеним кошторисом витрат погодили, що сума витрат на реалізацію програми "Дорога до Храму" становить 77 000,00 грн. При цьому, для реалізації даної програми з Державного бюджету України виділяється кошти у сумі 57 750,00 грн., а 27000,00 грн. залучаються відповідачем з інших джерел.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

01.12.2010р. між сторонами складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт згідно із яким відповідачем надано, а позивачем прийнято послуги за договором №101 від 23.07.2010р. щодо виконання програми "Дорога до Храму". Визначена для оплати сума становить 77 000,00 грн. Вказаний акт підписаний позивачем без будь-яких зауважень та заперечень.

Відтак, факт надання відповідачем позивачу послуг на суму коштів, які виділялись з Державного бюджету України документально підтверджений.

При цьому, договором № 101 про реалізацію програми "Дорога до Храму" від 23.07.2010р. не передбачено випадків, за яких змінювалась би вартість послуг після підписання актів, зокрема, вказаним договором сторонами не погоджено, що ціна послуг залежить від результатів перевірок Державної фінансової інспекції України.

Відповідно до п. 6.2. роз'яснень Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000р. №02-5/35 акти ревізії не мають обов'язкового характеру.

З огляду на наведене, враховуючи положення Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-XII від 26.01.1993, Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 та постановою Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року № 310, акт перевірки контролюючого органу (Державної фінансової інспекції України) може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача з відшкодування витрат та не підтверджує порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору №101 про реалізацію програми "Дорога до Храму".

Отже, посилання позивача на результати перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами правочину та не можуть ніяким чином їх змінювати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку. Аналогічну позицію наведено у постановах Вищого господарського суду України від 04.03.2015 у справі №904/5477/14 від 10.02.2015 у справі №906/1193/14 та від 17.06.2014 у справі №910/20699/13.

Крім того, суд зазначає, що за умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, стороною якого Державна фінансова інспекція України не являється, посилання на акт ревізії №03-24/120 від 27.07.2012р., що проведена Державною фінансовою інспекцією України, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Також, судом встановлено, що 25.07.2010р. між Громадською організацією "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг №ЮДЛ-10-Ор, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язався надати послуги з оренди обладнання для проведення оздоровчо-виховної програми "Дорога до Храму" на загальну суму 47 000,00 грн.

На підтвердження виконання послуг на загальну суму 47 000,00 грн., між Громадською організацією "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 складено та підписано акти здачі-приймання наданих послуг №1 від 30.08.2010р. та №2 від 04.10.2010р. Вартість наданих послуг сплачена відповідачем згідно із платіжними дорученнями №1 від 01.09.2010р., №2 від 14.10.2010р.

Також, 25.07.2010 між Громадською організацією "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір №Д-10-Хр про надання послуг з обслуговування заходу, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язався надати послуги з організації харчування учасників заходу "Дорога до Храму" на загальну суму 30 000,00 грн.

На підтвердження виконання послуг на загальну суму 30 000,00 грн., між Громадською організацією "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 складено та підписано акти здачі-приймання наданих послуг №1 від 30.08.2010р. та №2 від 03.10.2010р. Вартість наданих послуг сплачена відповідачем згідно із платіжними дорученнями №3 від 14.10.2010р. та №4 від 18.11.2010р.

Факт здійснення господарської операції фіксується первинними документами.

Положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постанової правління Національного банку України №22 від 21.01.2004, передбачено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Згідно із п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, факт надання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 послуг на загальну суму 77 000,00 грн. за договором про надання послуг №ЮДЛ-10-Ор від 25.07.2010р. та договором про надання послуг з обслуговування заходу №Д-10-Хр від 25.07.2010р., а також їх оплати відповідачем підтверджується належним чином оформленими актами здачі-приймання наданих послуг та платіжними дорученими.

Наведене вище спростовує доводи позивача щодо ненадання визначених вказаними договорами послуг.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевстановлені судом обставини, оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання відповідачем та прийняття позивачем послуг за договором №101 про реалізацію програми "Дорога до Храму" від 23.07.2010р. на суму 77 000,00 грн., що була виділена з державного бюджету України, то суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для стягнення з відповідача 9 802,29 грн.

Разом з тим, відповідачем на підставі ст.ст.257, 267 Цивільного кодексу України подано заяву про застосування строків позовної давності стосовно заявлених вимог про стягнення з Громадської організації "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" заборгованості на користь Міністерства молоді та спорту України.

Відповідно до абз. 1 п.п. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 визначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність згідно статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Загальне правило початку перебігу позовної давності міститься у ч. 1 ст. 261 ЦК України: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи приписи Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10, з огляду на необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для стягнення з відповідача 9 802,29 грн., суд відмовляє в задоволенні позову Міністерства молоді та спорту України до Громадської організації "Дитяче громадське об'єднання "Юні друзі лісу" про стягнення 9 802,29 грн.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19.08.2016р.

Суддя В.В. Князьков