ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.09.16р. Справа № 904/8228/16

Суддя Золотарьова Я.С. , розглянувши матеріали

за позовом Новомосковської районної ради, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Архівного відділу Новомосковської районної державної адміністрації, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 24 933,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Новомосковська районна рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Архівного відділу Новомосковської районної державної адміністрації про стягнення 24 933,99 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно вимог ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Відповідно до 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Як вбачається з поданої позовної заяви, від імені позивача останню підписано представником Новомосковської районної ради - ОСОБА_1 Натомість додана до позовної заяви копія довіреності не містить повноважень на підписання позовної заяви від імені Новомосковської районної ради громадянином ОСОБА_1

У самій довіреності зазначено, що представник наділяється правом подавати позовну заяву.

Суд вважає, що волевиявлення особи наділити свого представника певними повноваженнями, зокрема повноваженнями підписувати та подавати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, визнавати позов, відмовлятися від позову, укладати мирову угоду тощо, повинно бути виражено чітко та недвозначно.

Оскільки, поняття "підписувати" та "подавити" не є тотожними, тому господарський суд дійшов висновку, що позовну заяву підписано особою, яка не має право її підписувати, тому позов підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 2 п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

У частині 1 пункту 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до частини 4 пункту 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

У позовній заяві зазначено, що на виконання умов договору оренди нежитлових приміщень для бюджетних установ №5 від 22.01.2015, позивач передав у користування відповідачу на підставі акту приймання-передачі приміщення за адресою: м. Новомосковськ, вул. Радянська,12, а також кожен місяць відповідачу надсилалися та надавалися під розписку акти наданих послуг та рахунки на відшкодування комунальних послуг. Натомість позивачем до позовної заяви не додано обґрунтований розрахунок суми заборгованості за відшкодування комунальних послуг, з якого можна було б встановити за який період утворилась заборгованість (помісячно), чи було здійснено часткове погашення суми боргу та у якому розмірі.

Крім того, позивачем до позовної заяви не надано доказів на яких ґрунтується позовна вимога, зокрема, не надано рахунків на оплату за щомісячне відшкодування комунальних послуг, виставлення яких передбачено п. 3.2. договору. Таким чином, позивачем не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме рахунків на оплату та обґрунтованого розрахунку, що підтверджували нараховану суму заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень для бюджетних установ №5 від 22.01.2015.

Зазначені обставини свідчать про порушення позивачем вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України та тягнуть за собою наслідки передбачені ст.63 ГПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Причому відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Крім того, згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням наведених положень законодавства, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 1, 3 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя ОСОБА_2