ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 р. Справа № 917/1008/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 та Кредит", 04050, м.Київ, вул.Січових Стрільців (Артема), 60

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод", 39612, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Леонова, 1

2. Приватного акціонерного товариства "Росава", 09108, Київська область, м.Біла Церква, вул.Леваневського, 91

про стягнення 84 114 046,75 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача 1: ОСОБА_3Г, ОСОБА_4

відповідач 2: ОСОБА_5

Після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України та повідомив дату складання повного тексту рішення.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 84 114 046,75 грн заборгованості за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 з яких: 3000405,00 грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 66342172,35 грн сума простроченої заборгованості по відсоткам, 642563,72 грн пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, 14128905,68 грн пені нарахованої за прострочення сплати відсотків.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Представник відповідача 1 проти задоволення позовних вимог заперечує, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (Т. 2, а.с. - 17-22). Зокрема зазначає, що:

- позивачем здійснено невірний розрахунок штрафних санкцій, та необґрунтовано завищено ціну позову;

- позивач всупереч вимог ст.ст. 4-3, 33 ГПК України, не надав письмових доказів, що підтверджують момент виникнення заборгованості, не довів її фактичного розміру (як основної, процентів і пені), а також не навів обґрунтованого порядку розрахунку заборгованості з посиланням на умови ОСОБА_6 договору і акти цивільного законодавства. Поданий у справі спірний розрахунок зроблено без будь-яких правових і фактичних доводів і міркувань;

- чинним законодавством розрахунку заборгованості не надано юридичної сили доказу, який підтверджує юридичний факт невиконання та/або неналежного виконання відповідачем ОСОБА_6 договору, або який підтверджує і доводить розмір грошової заборгованості;

- усупереч вимогам ст. ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", без надання позивачем необхідних облікових і первинних документів, останній зазначає про наявність грошової заборгованості боржника.

Відповідач 2 надав клопотання про зупинення провадження у справі (т. 2, а.с. - 12-13). В обґрунтування вказаного клопотання заявник посилається на те, що у провадженні господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/14740/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Росава" до Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 та Кредит" про визнання припиненим договору поруки №87 від 10.08.2009 р.

Так, згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виносить ухвалу.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. За змістом вказаної норми для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з'ясовує як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування ч. 1 ст. 79 ГПК України.

У п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3 і 4 ст. 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Суд вважає, що вирішення спору у справі № 910/14740/16 не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі № 917/1008/16 у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

Також, варто відзначити, що в разі окремого вирішення справи № 910/14740/16 та справи № 917/1008/16, сторони не позбавлені права та можливості звернутись до господарського суду з відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 112 ГПК України.

При цьому суд зауважує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Отже, зупинення провадження у справі № 917/1008/16 за відсутністю достатніх підстав є порушенням розумних строків тривалості судового провадження, що може вважатися порушенням права на справедливий і публічний розгляд справи в суді.

Позивач проти задоволення заяви відповідача 2 заперечує та зазначає, що вказане свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та навмисне затягування розгляду справи про стягнення заборгованості.

Відповідач 1клопотання про зупинення провадження у справі підтримує.

За даних обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача 2 про зупинення провадження у справі.

15.08.2016 р. до суду надійшла заява представника Громадської організації Національне благо України ОСОБА_7 про залучення до участі у справі даної особи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.

В обґрунтування клопотання ГО Національне благо України посилається на те, що між ПАТ ОСОБА_1 та Кредит та ОСОБА_7 одним із членів громадської організації Національне благо України Полтавської області, були укладені договори №300131/176580/370, № 300131/176587/370-15, № 300131/176583/370-15 від 29.05.2015 р. про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт". У зв'язку з невиконанням позивачем умов договору ОСОБА_7 офіційно визнано кредитором ПАТ "Банк "ОСОБА_1 та Кредит". Вказане, на думку заявника свідчить про те, що прийняте рішення у даній справі може суттєво вплинути на права кредиторів, у зв'язку з тим, що предметом позову є саме звернення стягнення на 84114046,75 грн. і саме ці кошти повинні спрямуватися на задоволення вимог кредиторів ПАТ ОСОБА_1 та Кредит, згідно із ст. 52 ЗУ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання Громадської організації Національне благо України не заперечував, проте обґрунтувань, як рішення господарського суду по справі може вплинути на права і обов'язки даної особи, не навів.

Відповідач 1 проти клопотання про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору заперечує та зазначає, що відповідно до долучених до заяви документів слідує, що між ПАТ "Банк "ОСОБА_1 та кредит" та фізичною особою ОСОБА_7 склалися відносини як між банком та фізичною особою, а не як між банком та представником від громадської організації.

Клопотання представника ГО Національне благо України ОСОБА_7А про залучення її в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ст. 27 ГПК України якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено наступне: Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

У заявах про залучення третіх осіб і заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Оскільки ОСОБА_7А не вказується, на яких підставах належить залучити її як представника ГО Національне благо України в якості третьої особи, з огляду на наведені у клопотанні обставини, предмет даного позову, суд не вбачає, як прийняття судового рішення з даної справи може наділити новими правами ГО Національне благо України чи покласти на нього нові обов'язки, змінити його наявні права та/або обов'язки, або позбавити певних прав та/або обов'язків у майбутньому, а тому відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

26 грудня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький шкірзавод» (надалі - «Відповідач 1», «Позичальник», «Боржник 1») та Відкритим акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» правонаступником всіх прав та обов'язків є Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_1 та Кредит», (надалі - «Позивач», «Банк», «Кредитор») було укладено Договір про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 з наступними змінами та доповненнями (надалі - «ОСОБА_6 договір», Т.1, а.с. 16-20), відповідно до якого Позичальнику було надано на умовах поворотності, строковості, платності кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі згідно п.1.1. ОСОБА_6 договору 50 000 000 гривень 00 копійок, з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 21 грудня 2009 року. Надалі, умови кредитного договору було змінено шляхом підписання додаткових угод до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08, які є невід'ємною частиною ОСОБА_6 договору.

Так, згідно Додаткової угоди від 29.07.2009 року до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1280м-08 від 26.12.2008 року внесено зміни в п. 1.1. Договору і викладено в новій редакції: « 1.1. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 122 000 000 (сто двадцять два мільйони) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов'язується повернути отримані кредитні кошти 28 червня 2010 року включно, з оплатою за користування кредитними коштами процентів згідно п. 3.1. цього Договору».

Згідно Додаткової угоди від 09 січня 2012 року до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008 року внесено зміни в п. 1.1.1. та змінено розділ 3 «Нарахування і сплата процентів» Договору і викладено в наступній редакції: « 1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - «траншами») на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 121 907 905 гривень 00 копійок та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в п. 3.1. цього Договору».

« 3. Банк нараховує, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи із наступних процентних ставок: а) - по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5503 - 20% (двадцять) процентів річних - за період з дня видачі до 30 вересня 2009 року включно;

по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5503 - 15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 жовтня 2009 року до 08 лютого 2010 року включно;

по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5508:

-15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 09 лютого 2010 року по 31 січня 2011 року;

- 10,25 % (десять цілих двадцять п'ять сотих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, визначеному п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку№5509:

-14% (чотирнадцять) процентів річних за період з дня видачі по 31 січня 2011 року;

- 8,5% (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, визначеного п. 2.5. цього Договору;

- по кредиту в доларах США:

12,5% (дванадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за користування траншем в період з дня видачі по 31 січня 2011 року;

8,5 % (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, визначеному п. 2.5. цього Договору;

б) в випадку порушення Позичальником строків погашення згідно графіка погашення кредиту, встановленому в п. 2.5. цього Договору:

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 20,5% (двадцять два п'ять десятих) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 17% (сімнадцять) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 20,5% (двадцять два п'ять десятих) процентів річних за період з дати, визначеної п. 2.5. цього Договору до дня фактичного погашення позичкової заборгованості;

- по кредиту в доларах США - 17% (сімнадцять) процентів річних за період з дати, вказаної в п.2.5. Договору до дня фактичного погашення позичкової заборгованості».

Згідно Додаткової угоди від 27 березня 2014 року до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008 року внесено зміни до пункту 3.1. цього Договору, а саме:

« 3.1 ОСОБА_1 нараховує, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи з наступних процентних ставок:

а) - по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №25 08:

-15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 09 лютого 2010 року по 31 січня 2011 року;

-10,25 % (десять цілих двадцять п'ять сотих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до 31 березня 2014 року;

- 23,00% (двадцять три цілих) процентів річних за період з 01 квітня 2014 року до строку, вказаного в п.2.5. цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5509:

8,5 % (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, вказаного в п.2.5. цього Договору;

- по кредиту в доларах США:

8,5 % (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних з 01 лютого 2011 року до строку, вказаного в п.2.5. цього Договору;

б) в випадку порушення Позичальником строків погашення згідно графіка погашення кредиту, встановленому в п. 2.5. цього Договору:

по кредиту в Національній валюті України - гривні - 46% (сорок шість) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

по кредиту в доларах США - 17% (сімнадцять цілих) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

в) по кредиту в Національній валюті України - гривні - 46% (сорок шість) процентів річних за період з дати, вказаної в п. 2.5. цього Договору до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

Відповідно до п. 2.5. ОСОБА_6 договору та додаткових угод до нього (Додаткова угода до Договору про мультивалютну кредитну лінію від 13.08.2015 року) Позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти відповідно Графіку погашення кредитної лінії (Додаток №12 до цього Договору) з кінцевим строком погашення до 27 жовтня 2015 року, шляхом перерахунку грошових коштів на відповідні строкові рахунки. Погашення по кожному траншу здійснюється в тій же валюті, в якій було надано кредитні кошти.

Відповідно до п. 3.4. ОСОБА_6 договору та Додаткових угод до нього нарахування та погашення процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник оплачує проценти в строк з 01 по 10 число першого місяця кожного кварталу (січень, квітень, липень, жовтень). У вказаний строк сплачуються проценти за користування кредитними коштами з першого по останній календарний день попереднього кварталу.

Відповідно до п. 4.1. ОСОБА_6 договору та Додаткових угод Позичальник зобов'язується використовувати кредитні кошти, отримані за цим Договором, на поповнення оборотних коштів, в т.ч. купівлю цінних паперів українських підприємств, купівлю основних засобів.

Відповідно до п. 6.1. ОСОБА_6 договору ОСОБА_1 має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та оплати процентів за весь період використання кредитом до моменту настання строку, вказаного в п.1.1. цього Договору, а Позичальник зобов'язаний повернути отримані кредитні кошти та оплатити всі відсотки протягом 1 (одного) робочого дня з моменту отримання вимоги Банку, якщо Позичальник в період дії цього Договору порушував будь-які умови цього Договору.

Відповідно до п.7.1 ОСОБА_6 договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або погашення процентів та/або комісійних витрат Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня оплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2, 2.5., 2.6, 3.4., 3.6., 3.7, 4.5., 6.1., 8.3. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Погашення пені на звільняє Позичальника від зобов'язання погасити відсотки за весь час фактичного користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за ОСОБА_6 договором 10 серпня 2009 року між Приватним акціонерним товариством «Росава» (надалі - «Відповідач 2», «Поручитель», Т. 1,а.с.- 240-242), Боржником та Банком було укладено Договір поруки №87 (надалі - «Договір поруки»), відповідно до якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за ОСОБА_6 договором № 1280м-08 від 26.12.2008 р.. який укладений між ПАТ "Банк "ОСОБА_1 та Кредит" та ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" про надання боржнику кредиту в розмірі 121907905,00 грн з виплатою процентів за користування кредитними коштами, згідно п. 3.1 ОСОБА_6 договору. .

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов'язань за ОСОБА_6 договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж об'ємі, що й Боржник, в тому числі по основному боргу, оплаті щомісячних та/або щоквартальних процентів та підвищених процентів, оплаті комісійних оплат, оплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по поверненню усіх збитків.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки, у випадку невиконання Боржником свої зобов'язань за ОСОБА_6 договором у встановлені Договором строки, Поручитель зобов'язується не пізніше 2- банківських днів з моменту повідомлення його Кредитором (письмового чи телетрансмісійного) про невиконання Боржником прийнятих на себе зобов'язань погасити Кредитору грошову суму, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора будь-яким шляхом, вказаним в Договорі.

За даними позивача, на даний час позичальник не виконує своїх зобов'язань за Договором про мультивалютну кредитну лінію, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед Банком, яка станом на 28.05.2016 року складає 84 114 046,75 грн., з яких:

- сума простроченої заборгованості по кредиту3000405,00 грн.;

- сума простроченої заборгованості по відсотках 66342172,35 грн.;

- пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 642563,72 грн. та 14128905,68 грн пені по відсоткам за період з 27.11.2015р. по 27.05.2016 р.

Таким чином позивач вказує, що позичальник не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо щомісячного погашення заборгованості та повернення кредитних ресурсів в обумовлені ОСОБА_6 договором строки, що суперечить приписам ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України та просить стягнути з відповідачів солідарно 8411404,75 грн. заборгованості.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ОСОБА_6 договір укладається у письмовій формі (ст. 1056 ЦК України).

За змістом ст.ст. 1048, 056-1 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється Договором.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 3000405,00 грн., належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором. Дана обставина відповідачем не спростована.

З огляду на приписи ОСОБА_6 договору №1280м-08 та додаткових угод до нього строк повернення кредиту у сумі 3000405,00 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 66342172,35грн. є таким, що настав 27.10.2015 р.

Доказів сплати кредиту у сумі 3000405,00 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 66342172,35 грн. відповідачі 1, 2 суду не надали, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростували.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням на неправомірний та необґрунтований розрахунок позовних вимог. Однак доказів неправильності нарахування та контррозрахунку позовних вимог суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у сум 300405,00 грн, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 66342172,35 грн.. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.1 ОСОБА_6 договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або погашення процентів та/або комісійних витрат Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня оплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2, 2.5., 2.6, 3.4., 3.6., 3.7, 4.5., 6.1., 8.3. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Погашення пені на звільняє Позичальника від зобов'язання погасити відсотки за весь час фактичного користування кредитними коштами..

За розрахунком позивача розмір пені за прострочення виконання основного зобов'язання становить 642563,72 грн. та за прострочення сплати відсотків 14128905,68 грн за період з 27.11.2015р. по 27.05.2016р.

Здійснений позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому суд вважає посилання відповідача 1 наведені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, а вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання основного зобов'язання у розмірі 642563,72 грн. та за прострочення сплати відсотків у розмірі 14128905,68 грн за період з 27.11.2015р. по 27.05.2016р такими, що є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, що спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Позивач неодноразово звернувся до Відповідачів з вимогами про існування заборгованості (копія повідомлення за Вих.№3-204110/19570 від 13.10.2015р., копія вимоги за Вих.№3-204110/20819 від 28.10.2015р., копія повідомлення за Вих №3-204110/23224 від 01.12.2015р., копія повідомлення за Вих.№ 3-204110/1433 від 01.02.2016р., копія повідомлення заВих. №3-204110/3141 від 01.03.2016р.) про стягнення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором Відповідач-2 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов Договору поруки позивач набув право вимоги до Поручителя як солідарного Відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 4509047,67 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Позивач надав належні докази обґрунтованості та правомірності позовних вимог. Відповідачі 1, 2 своїми правими не скористались, жодних доказів, які б спростовували факт заборгованості суду не надали.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, зясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, те що, як відповідач-1, так і відповідач-2 не виконали своїх обов'язків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідача-1 та відповідача-2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача в рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкір завод" (39612, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Леонова, 1, ) та Приватного акціонерного товариства "Росава" (09108, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91 ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк ОСОБА_1 та Кредит, вул. Січових стрільців, 60 (стара назва: вул. Артема, 60), м. Київ, 04050, ) - 3000405,00 грн. - заборгованості за кредитом, 66342172,35 грн. - процентів за користування кредитом, 642563,72 грн. пені за прострочення погашення основної заборгованості, 14128905,68 грн пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкір завод" (39612, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Леонова, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк ОСОБА_1 та Кредит, вул. Січових стрільців, 60 (стара назва: вул. Артема, 60), м. Київ, 04050, ) 103350,00 грн. - судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Росава" (09108, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91 ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк ОСОБА_1 та Кредит, вул. Січових стрільців, 60 (стара назва: вул. Артема, 60), м. Київ, 04050, ) 103350,00 грн. - судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2016р

Суддя Н.Г. Гетя