ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"16" вересня 2016 р. № 925/1124/16

Суддя Господарського суду Черкаської області Грачов В.М., розглянувши матеріали за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волари» до товариства з обмеженою відповідальністю «Тіньки» про стягнення 9 668 грн. 94 коп.,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2016 року до Господарського суду Черкаської області на підставі ст. ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України з Господарського суду м. Києва, за встановленою підсудністю, надійшли матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Волари» до товариства з обмеженою відповідальністю «Тіньки» про стягнення, на підставі ОСОБА_1 № 014-КВ-С-Ф-004/07 СЛ від 01.06.2010 року, 9 668 грн. 94 коп. заборгованості.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

Позивачем подано клопотання відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» про звільнення від сплати судового збору. Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Нормами статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору, проте як вбачається з позовної заяви, позивач не відноситься до категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Між тим, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, у звязку з тим, що його майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір на підтвердження чого надав виписку по банківському рахунку.

Відповідно до ст. 8 Закону України Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на вищевикладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, а самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням позивача не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відтак, позивачем до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору в розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.4. ч.1. ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

До позовної заяви позивачем доданий фіскальний чек від 31.08.2016 року, який може підтверджувати лише факт здійснення операції щодо надіслання поштового відправлення на адресу відповідача, проте, яка саме поштова кореспонденція направляється адресату і на яку адресу, вбачається лише з опису вкладення поштового відправлення, який в матеріалах поданої позовної заяви відсутній.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт на імя учасників провадження та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Згідно із пунктом 6 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Зазначені обставини є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області.

Суддя Грачов В.М.