ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.16р. Справа № 904/6777/16
За позовом: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Дніпрометробуд", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 48885,84 грн.

Суддя: Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.04.2016 року №148/1001, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 11.01.2016 рок, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрометробуд" заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 38507,04 грн., заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 1623,10 грн., пеню у розмірі 6547,13 грн., 3% річних у розмірі 607,68 грн., індекс інфляції у розмірі 1600,89 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №160/2-5/09 від 02.08.2010 року в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість та відповідно нараховані штрафні санкції.

14.09.2016 року позивачем подані пояснення по справі відповідно до яких підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач наявність боргу перед позивачем не оспорює, однак зазначає, що прострочення із оплати виникло із незалежних від них причин. Відповідач зазначає, що є вузькопрофільним підприємством, основним видом діяльності якого є будівництво метрополітену і його фінансування здійснюється виключно із державного бюджету країни. Оскільки фінансування на оплату робіт по будівництву метрополітену і будь-яких інших платежів за виконані в період з серпня 2015 по вересень2016 року включно не надходило, роботи у цей період не здійснювалися, а тому підприємство залишається збитковим. Відповідач, зважаючи на скрутне матеріальне становище просить зменшити розмір пені до 500,00 грн., а також відстрочити виконання рішення в частині стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 38507,04 грн., за перевищення договореної величини споживання електричної енергії в сумі 1623,10 грн., 3% річних у сумі 607,68 грн. та інфляційних витрат у сумі 1600,89 грн. на строк до 31.07.2017 року.

Розгляд справи був відкладений з 31.08.2016 року на 15.09.2016 року.

В судовому засіданні 15.09.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", яке перейменоване в Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпрометробуд", яке перейменоване в Публічне акціонерне товариство "Дніпрометробуд" (споживач) був укладений договір №160/2-5/09 про постачання електричної енергії, відповідно до п. 1.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 567 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

З метою впорядкування договірних відносин в частині постачання електричної енергії Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" повідомляло, що з 01.02.2011 року договору про постачання електричної енергії №160/2-5/09, надано новий номер 3Ц-5. Датою укладення вважається 23.12.2010 року (лист №8759/1010 від 14.08.2012 року), з приводу чого між сторонами укладалися додаткові угоди до договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками "ОСОБА_2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між Постачальником та Споживачем та "Загальна схема електропостачання", які є невід'ємною частиною даного договору.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п. 2.1 договору).

Відповідно до п.9.8 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2010 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.8.1 договору).

Згідно п.2.2.2 договору постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору та додатком "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" або "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам"; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустаткування (ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "ОСОБА_2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; забезпечити отримання споживачем електричної енергії в межах дозволеної потужності 165 кВт.

Споживач зобов'язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків" та додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п.2.3.5 договору).

Згідно з п.1 Порядку розрахунків розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з першого числа розрахункового місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електричну енергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними.

Відповідно до п.2 Порядку розрахунків Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використаної електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 24 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунку.

Остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3 % річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання споживачу додаткових послуг, суми завданих споживачем збитків тощо) згідно з умовами цього договору, здійснюється на рахунки постачальника, вказані у розділі 10 договору, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом п'яти операційних днів з дня їх отримання.

Згідно з п.4.3 Порядку розрахунків обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1- 4.1.7 цього додатку та підтверджуються "ОСОБА_2 про використану електричну енергію" за формою, що є додатком до договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії за формою додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам" (п.5.1 договору).

Сторонами погоджено обсяги постачання електричної енергії споживачу - ПАТ "Дніпрометробуд" (вул. Сухий острів, 53) на 2016 рік, відповідно до якого у січні постачається 7,5 тис. кВт*год, у лютому - 7,0 тис. кВт*год, у березні - 6,5 тис. кВт*год, у квітні - 4,5 тис. кВт*год, у травні 3,5 тис. кВт*год, у червні, липні та серпні по 3,0 тис. кВт*год, у вересні 3,5 тис. кВт*год, у жовтні 4,0 тис. кВт*год у листопаді 6,0 тис. кВт*год, у грудні 6,5 тис. кВт*год, а всього за рік - 58,0 тис. кВт*год.

Відповідно до п.5.4 договору звернення споживача щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності протягом поточного розрахункового періоду розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. Датою отримання постачальником звернення від споживача є дата реєстрації письмового звернення споживача у постачальника.

Згідно з п.5.5 договору споживання електричної енергії понад договірну величину визначається постачальником під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі даних, підтверджених сторонами як різниця між обсягом фактично використаної величини, протягом розрахункового періоду, і обсягом договореної величини електричної енергії.

Відповідно до п.5 Порядку розрахунків у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, Споживач за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника підвищену (згідно ст. 26 Закону України "Про електроенергетику") вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом. Середньозважений тариф розраховується як частка від ділення всієї нарахованої за розрахунковий період суми оплати за електричну енергію на обсяг всієї електричної енергії спожитої за цей період.

Додатковою угодою №2767ИМ61-671 від 01.07.2015 року сторонами погоджено доповнити договір додатком 12 "Порядок розрахунків та умови користування споживачем Інтернет-сервісом "Личный кабинет юридического потребителя", відповідно до якого споживач зареєструвався в Інтернет-сервісі та здійснює розрахунки через особистий кабінет.

Згідно з п.7 Порядку розрахунків та умови користування споживачем Інтернет-сервісом "Личный кабинет юридического потребителя" датою отримання споживачем всіх рахунків на оплату, наявність яких передбачена умовами цього договору, вважається дата здійсненя нарахувань споживачем за допомогою Інтернет-сервісу. У разі, якщо нарахування на звітну дату здійснені постачальником, датою отримання споживачем рахунків на оплату. Наявність яких передбачена умовами цього договору, вважається дата першого завантаження рахунків споживачем з Інтернет-сервісу. Датою отримання попереджень про припинення постачання електричної енергії, обґрунтованих вимог щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів вважається дата першого відкриття їх споживачем за допомогою Інтернет-сервісу. Починаючи з дня закінчення розрахункового періоду, до підписання обома сторонами вищезазначених документів, сторони мають щоденно перевіряти надходження документів на адресу електронної пошти.

Позивачем надані пояснення, що постачальник та споживач самостійно налаштовують програму користування Інтернет-сервісом "Личный кабинет юридического потребителя", де мають змогу скористатися системою автоматичної установки ЕЦП уповноваженого представника споживача без його безпосередньої участі. Коли споживач запитує відповідно новий документ, то він створюється на сервісі постачальника, при необхідності автоматично підписується ЕЦП, зберігається в базі даних постачальника та відразу передається споживачу. Додаткового підтвердження персоналом постачальника факту підписання документу ЕЦП не потребується.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання умов договору поставив (продав) електричну енергію відповідачу, про що надав останньому на оплату рахунки та рахунки-розшифровки №111/61-671/11/1 від 01.12.2015 року за листопад 2015 року на суму 10243,50 грн. (неоплачено 4091,80 грн.), №111/61-671/12/1 від 01.01.2016 року за грудень 2015 року на суму 11833,04 грн., №111/61-671/1/1 від 01.02.2016 року за січень 2016 року на суму 15927,70 грн., №111/61-671/2/1 від 01.03.2016 року за лютий 2016 року на суму 6654,50 грн. та рахунок за перевищення договірної величини №111/61-671/1/5 від 01.02.2016 року за січень 2016 року на суму 1623,10 грн.

Вказані рахунки були отримані відповідачем, що підтверджується електронним підписом на рахунках.

Публічним акціонерним товариством "Дніпрометробуд" своєчасно не здійснило оплату за спожиту активну електричну енергію та за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за вказаний період, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення п. 2.2 Порядку розрахунків строк оплати спожитої активної електричної енергії та заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, є таким, що настав.

Позивач просить стягнути заборгованість за спожиту активну електроенергію за листопад 2015 року лютий 2016 року у сумі 38507,04 грн. та заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у січні 2016 року у розмірі 1623,10 грн.

Вимогами ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

У п. 5 Порядку розрахунків зазначено, що за перевищення договірної величини споживач сплачує постачальнику вартість різниці згідно ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

У свою чергу відповідач у січні 2016 року в порушення встановленого додатком №1 до договору обсягам споживання електричної енергії на 2016 рік перевищив договірну величину споживання електричної енергії.

Вартість перевищення відповідачем договірної величини споживання складає 1623,10 грн.

Доказів оплати активної електричної енергії у період з листопада 2015 року по лютий 2016 року в сумі 38507,04 грн. та заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у січні 2016 у розмірі 1623,10 грн. відповідач не надав, доказів позивача не спростував, позовні вимоги визнав.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання відповідачем позову.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 38507,04 грн. та за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 1623,10 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 09.12.2016 року по 10.08.2016 року у розмірі 607,68 грн., та індекс інфляції за загальний період з грудня 2015 року по липень 2016 року у загальному розмірі 1600,89 грн.

При перевірці правильності нарахування 3% річних та індексу інфляції судом встановлено більший розмір ніж заявлено позивачем до стягнення, що є його правом. За викладеного вимога про стягнення 3% річних та індексу інфляції підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 607,68 грн. та 1600,89 грн. відповідно.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.5-2.3.6 цього договору , з порушенням термінів, визначених додатком "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, враховуючи день фактичної оплати.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за загальний період з 09.12.2015 року по 10.08.2016 року у розмірі 6547,13 грн., при цьому розрахунок здійснювався по кожному рахунку окремо.

При перевірці правильності нарахування пені за розрахунком суду встановлений більший розмір ніж нараховано позивачем, що є його правом, а тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідач заявив клопотання про зменшення пені до 500,00 грн. Клопотання про зменшення розміру пені відповідач обґрунтовує недостатністю бюджетного фінансування робіт, які виконуються відповідачем. Відповідач пояснює, що просить зменшити розмір пені саме до 500,00 грн., оскільки така сума на даний час є об'єктивно можливою до виплати виходячи з фінансово-економічної можливості.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді заяви про зменшення розміру штрафних санкцій суд має дослідити наявність чи відсутність виняткових обставин для звільнення винної сторони від відповідальності.

Проаналізувавши надані сторонами докази, зокрема наданий відповідачем відзив на позов з додатками, зокрема, звіт про фінансові результати за перше півріччя 2016 року з якого вбачається, що підприємство є збитковим, зважаючи на те, що відповідач у повному обсязі фінансується із державного бюджету, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача.

При цьому суд звертає увагу, що розмір заявлених нарахувань (пені, 3% річних та індексу інфляції у загальному розмірі 8755,70 грн.) порівняно із сумою основного боргу 40130,14 грн. не є занадто великими, а з урахуванням того факту, що відповідач понад вісім місяців не сплачує борг, суд не вважає можливим зменшення пені до розміру, що просить відповідач, а з урахуванням балансу інтересів сторін та вищезазначених обставин вважає за можливе зменшити розмір пені до 5000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті. Невиконанням обовязку щодо оплати отриманого товару відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти (вартість товару) у власність позивача.

За викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 47338,71 грн. (38507,04 грн. заборгованість за спожиту активну електроенергію + 1623,10 грн. заборгованість за перевищення договірної величини + 5000,00 грн. пеня + 607,68 3% річних + 1600,89 грн. індекс інфляції).

При розподілі сум судового збору суд враховує, що відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (штрафу, пені) покладається на відповідача без урахування зменшення такої неустойки.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1378,00 грн.

Щодо клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду. Суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Так, даний спір виник з вини відповідача, однак останній фактично визнав борг, але у зв'язку із складним економічним станом підприємства не має можливості погасити його одним платежем після набрання рішенням законної сили.

На думку суду, відповідачем подано достатньо доказів, які підтверджують складну фінансову ситуацію на підприємстві, зокрема це підтверджується звітом про фінансові результати.

Однак, суд не знаходить достатніх підстав для відстрочення виконання рішення до 31.03.2017 року, тобто на шість з половиною місяців. Відповідач не довів необхідність саме такого відстрочення, а позивач взагалі заперечував проти надання відстрочки. Крім того, суд зазначає про зменшення розміру пені до 5000,00 грн. Тому суд вважає, що за два місяці відповідач повинен знайти можливість погасити заборгованість. Отже, клопотання підлягає частковому задоволенню на два місяці, а саме до 15 листопада 2016 року. Також суд звертає увагу, що відповідач просить відстрочити виконання рішення щодо сплати суми основного боргу, 3% річних та індексу інфляції. Клопотання щодо відстрочення сплати пені відповідачем не заявлялося. Однак, суд з урахуванням часткового задоволення клопотання про зменшення пені до 5000,00 грн., а не до 500,00 грн., як про те просив відповідач, вважає за можливе за власною ініціативою відстрочити виконання рішення на два місяці і щодо стягнення пені.

Також суд звертає увагу, що відстрочено може бути сплату лише суми заборгованості, а не судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 49, 66, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрометробуд" (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, 5. ідентифікаційний код 04880239) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 22, ідентифікаційний код 23359034) заборгованість за спожиту активну електричну енергію в розмірі 38507,04 грн., заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 1623,10 грн., пеню у розмірі 5000,00 грн., 3% річних у розмірі 607,68 грн., індекс інфляції у розмірі 1600,89 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відстрочити виконання рішення щодо стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 38507,04 грн., заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 1623,10 грн. 3% річних у розмірі 607,68 грн., індекс інфляції у розмірі 1600,89 грн. та пені у розмірі 5000,00 грн. на два місяці до 15.11.2016 року.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2016 року.

Суддя О.М. Крижний