ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2016 Справа № 920/762/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Зражевського Ю.О., розглянувши матеріали справи № 920/762/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Сумської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", м. Суми,

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Чорнобривкине, Путивльський район, Сумська область,

про стягнення 211 101 грн. 28 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: Михно А.О., довіреність № 582 від 18.12.2015

від відповідача: не з'явився

За участю секретаря судового засідання Завалій Г.В.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 211101,28 грн. заборгованості по Кредитному договору № 043-К від 28.10.2011, в тому числі: 162 243,89 грн. заборгованість по процентам, 8019,25 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 40 757,14 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував заявлені позовні вимоги та подав клопотання про долучення до матеріалів справи копію відповіді відповідача на лист-вимогу банка про погашення боргу по Кредитному договору № 043-К від 28.10.2011.

Суд долучив до матеріалів справи поданий документ.

Відповідач у судове засідання 12.09.2016 не з'явився, повноважного представника до суду не направив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 10.08.2016 за адресою, зазначеною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державної реєстраційної служби України, а також отриманої інформації про фізичну особу на запит банку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України: АДРЕСА_1.

За змістом статті 64 ГПК, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

До повноважень господарських судів не відноситься з'ясування фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2011 між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № 043-К, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 700 000,00 грн., а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п.1.3 цього Договору, в розмірі 18 % річних.

Пунктом 1.3. встановлено строк кредитування з 28.10.2011 по 24.10.2014.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначає позивач у позові та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Сумської області від 19.08.2013 у справі № 920/1145/13 з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Сумської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" заборгованість за Кредитним договором № 043-К від 28.10.2011 у сумі 526 058,31 грн., яка виникла станом на 29.07.2013.

Вказане рішення набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.04.2014 у справі № 920/1145/13 розстрочено виконання рішення господарського суду Сумської області від 19.08.2013 на 66 місяців.

У вересні 2014 року банк повторно звернувся до господарського суду Сумської області із позовом про стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим процентам та штрафним санкціям в сумі 157 657,85 грн. за Кредитному договору 043-К від 28.10.2011, яка виникла за період з 29.07.2013 по 19.08.2014.

Рішенням господарського суду Сумської області від 01.10.2014 у справі № 920/1567/14 позов задоволено повністю: стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 043-К від 28.10.2011р. в сумі 157 657, 85 грн. за період з 29.07.2013 по 19.08.2014.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 апеляційну скаргу відповідача у справі № 920/1567/14 задоволено, рішення суду в частині стягнення штрафних санкцій у сумі 49830,33 грн. скасовано та в задоволенні позовних вимог в даній частині відмовлено, в іншій частині рішення суду від 01.10.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.09.2015 у даній справі вказану постанову Харківського апеляційного господарського суду залишено без змін.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

Тобто, факт отримання кредитних коштів та факт неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору№ 043-К від 28.10.2011 встановлено зазначеними вище рішеннями суду та не потребує додаткового доказування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішення господарського суду від 01.10.2014 у справі № 920/1567/14 щодо стягнення боргу по Кредитному договору № 043-К від 28.10.2011 за період з 29.07.2013 по 19.08.2014 відповідачем так і не виконано, у зв'язку з чим у останнього утворився борг за період з 20.08.2014 по 06.07.2016 у розмірі 211101,28 грн. який складається з: 162 243,89 грн. заборгованості по процентам, 8019,25 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту, 40 757,14 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З наведених вище рішень господарського суду у справах № 920/1145/13 та № 920/1567/14 вбачається, що дію Кредитного договору № 043-К від 28.10. 2011 року не припинено, а отже, відповідач фактично продовжує користування кредитними коштами.

Відповідно до 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 3.4 кредитного договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом.

За вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з розрахунком, поданим позивачем, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 20.08.2014 по 06.07.2016 становить 162 243,89 грн.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, господарський суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 162 243,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 20.08.2014 по 06.07.2016, оскільки дана сума нарахована позивачем у відповідності до умов договору та вимог законодавства.

Крім того, відповідно до п. 6.3 кредитного договору за порушення визначених у ньому строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За вимогами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Передбачена наведеною нормою відповідальність за порушення грошових зобов'язань застосовується, якщо інше не встановлено сторонами в договорі або не передбачено законом.

У п. 3.8 Кредитного договору сторони визначили, що неустойка (у разі її виникнення), яка підлягає сплаті за порушення умов цього договору, сплачується позичальником окремо на вимогу банку.

Отже, умовами спірного Договору сторони погодили, що зобов'язанню по сплаті пені за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами обов'язково повинна передувати окрема вимога щодо виконання інших зобов'язань за кредитом, зокрема сплата пені.

Даний факт було вставлено судом апеляційної інстанції у постанові від 17.02.2015 по справі № 920/1567/14, залишеною без змін Вищим господарським судом України постановою від 16.09.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача 11.07.2016 був надісланий лист-вимога № 1180 про сплату відповідачем заборгованості по Кредитному договору №043-К від 28.10.2011 станом на 06.07.2016, зокрема, щодо сплати штрафних санкцій. Зазначена вимога була отримана відповідачем 13.07.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про факт отримання відповідачем вимоги банку щодо погашення боргу по Кредитному боргу, також свідчить відповідь представника відповідача на даний лист.

Відповідно до розрахунку позивача, відповідачу за період з 20.08.2014 по 06.07.2016 за несвоєчасну сплату кредиту нарахована пеня у розмірі 8019,25 грн., за несвоєчасну сплату процентів нарахована пеня у сумі 40757,14 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність у матеріалах справи доказів пред'явлення відповідачу вимоги щодо сплати неустойки за неналежне виконання умов кредитного договору, а отже, дотримання позивачем встановленого договором порядку сплати пені, враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів сплати неустойки за період з 20.08.2014 по 06.07.2016 або обґрунтованих заперечень проти даних вимог, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8019,25 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 40757,14 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, нараховані відповідно до умов договору та чинного законодавства, а тому є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3166,66 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код 23697280) заборгованість за кредитним договором № 043-К від 28.10.2011р. за період з 20.08.2014 по 06.07.2016 в сумі 211101, 28 грн., та 3 166,33 грн. витрат по сплаті судого збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене 14.09.2016.

Суддя Ю.О. Зражевський