РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016Справа №910/7765/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

до 1)Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

2)Державного підприємства "Донецька залізниця"

про стягнення 1757,73 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача 1 Лях К.М. (за дов.)

від відповідача 2 не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 1757,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок незабезпечення Державним підприємством "Донецька залізниця" збереження вантажу під час перевезення, утворилась недостача у розмірі 1500,00 кг, про що складено комерційний акт БІ №574768/680 від 21.10.2015. Вартість нестачі вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення складає 1757,73 грн. Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (як правонаступника ДП "Донецька залізниця") про стягнення зазначеної суми збитків.

Ухвалою суду від 29.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7765/16, розгляд останньої призначено на 26.05.2016.

16.05.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи по справі та відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта та про необхідність затвердження якого, також було зазначено й у постанові Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Проте, ДП "Донецька залізниця" та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" такий передавальний акт не складався. Також, у зв'язку із тим, що процедура реорганізації цих підприємств та передача їх прав та обов'язків до ПАТ "Укрзалізниця" призупинена до завершення проведення антитерористичної операції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 604 від 12.11.2014, відповідач не став правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі і Державного підприємства "Донецька залізниця"). ДП "Донецька залізниця" самостійно продовжує здійснювати свою господарську діяльність та нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов'язаннями, що виникли за його участі.

Позивач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 29.04.2016 про порушення провадження у справі не виконав.

Ухвалою суду від 26.05.2016 розгляд справи відкладено на 16.06.2016.

10.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Державного підприємства "Донецька залізниця" в якості відповідача 2, а також письмові пояснення про зміну найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Представники сторін в судове засідання 16.06.2016 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 16.06.2016 розгляд справи відкладено на 11.07.2016, замінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" та залучено до участі у справі, у якості іншого відповідача Державне підприємства "Донецька залізниця".

17.06.2016 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу 2.

Позивач та відповідач 2 в судове засідання 11.07.2016 не з'явились, явку уповноважених представників не забезпечили, про день та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представником відповідача 1 в судовому засіданні подано клопотання про продовження строків вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою суду від 11.07.2016 розгляд справи відкладено на 22.08.2016, строк розгляду спору продовжено.

Через загальний відділ діловодства суду 15.08.2016 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Судове засідання 22.08.2016 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. у черговій щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 29.08.2016 розгляд справи призначено на 09.09.2016.

В судове засідання 09.09.2016 представники позивача та відповідача 2 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Згідно із п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1290/14 від 12.09.2014 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості або відомості з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в мережі Інтернет про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту (передбачають здійснення відправлення ухвали суду за адресою, що значиться в ЄДРПОУ або за іншою адресою).

Місцезнаходженням відповідача 2 є м. Донецьк - територія проведення АТО.

Неможливість здійснення поштового відправлення у м. Донецьк підтверджується листом УДППЗ "Укрпошта" Київська міська дирекція № 50-06/606 від 03.06.2016.

За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис (п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1290/14 від 12.09.2014 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції").

У відповідності до згаданого листа судом було розміщено інформацію про залучення ДП "Донецька залізниця" як відповідача 2 та відкладення розгляду справи на 22.08.2016 та 09.09.2016 на сторінці Господарського суду міста Києва офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, що підтверджується відповідними роздруківками, долученими до матеріалів справи.

Таким чином, ДП "Донецька залізниця" було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2015 ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправником) на адресу Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (вантажоодержувача) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці за залізничною накладною № 49236433 у 43 вагонах (в тому числі вагон № 59178012 ) було відправлено вантаж - кокс доменний (вологий), вантаж розміщено і закріплено згідно параграфу Тур.2п. 4, 5, 9 Сб 17 гл. 1 р. 4, 7, 8, власник ТОВ "Метінвест шипінг", поверхня вантажу вище бортів "шапка", вантаж маркований: поздовжня полоса вздовж вагону вапном, маса вантажу визначена відправником - 2356250 кг.

Позивач є покупцем коксу доменного за договором № МДМ-13.50-14-1294 від 31.12.2014, укладеним з ТОВ "Метінвест Холдинг".

Згідно із залізничною накладною №49236433 загальна маса вантажу - 2356250 кг, в тому числі маса вантажу у вагоні № 59178012 - 55650 кг.

18.10.2015 вантаж, що прибув у вагоні № 59178012 був виданий одержувачу - ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (позивачу) із складанням комерційного акту БІ №574768/680 від 21.10.2015, про що в залізничній накладній № 49236433 зроблено відповідний напис.

В комерційному акті зазначено наступне: вагон № 59178012 був завантажений навалом коксом доменним масою нетто 55650 кг (згідно документів), зважування здійснено відправником на електронних вагах. В дійсності виявилось, що маса нетто вантажу у вказаному вагоні становить 54150 кг. Розбіжність становить 1500 кг, вагон зважувався двічі, результат не змінився. Завантаження в вагоні навалом "шапкою", вантаж маркований однією поздовжньою лінією вапном. Над 2 люком за рухом потяга зрушена шапка, наявні поглиблення на всю ширину вагона довжиною 2000 мм, глибиною 1000 мм. Маркування в районі поглиблення відсутнє, вагон знаходиться у технічно справному стані, течі вантажу нема. З моменту прибуття вагона на станцію і до контрольного зважування вагон знаходився під наглядом та охороною.

Комерційний акт підписано належними особами згідно п. 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855: з боку залізниці - начальником станції, вантажоодержувачем та комерційними агентами. Зазначено, що завідуючого вантажним двором в штаті немає.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу, яка була розрахована позивачем відповідно до рахунку - фактури № СФ-207535 від 17.10.2015 та сертифікату якості на партію № 16294 від 16.10.2015 з урахуванням норми недостачі вантажу 2% становить 1757,73 грн.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірний вагон є напіввагоном, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладної № 59178012 вантаж (кокс доменний, вологий) завантажено відправником навалом та маркований однією поздовжньою лінією вапном.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

21.10.2015 під час приймання вантажу, що прибув у вагоні № 59178012 було виявлено недостачу, про що складно комерційний акт БІ №574768/680 від 21.10.2015 та в залізничній накладній №49236433 зроблено відповідний напис.

Згідно із комерційним актом № БІ №574768/680 від 21.10.2015 загальна недостача вантажу за залізничною накладною №49236433 становить 1500 кг.

Вказаний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні рахунок - фактура № СФ-207535 від 17.10.2015 та сертифікату якості на партію № 16294 від 16.10.2015 згідно із якими вартість 1 тонни вантажу становить 3784,95 грн. без ПДВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

Розрахунок фактичної недостачі вантажу здійснюється наступним чином:

у вагоні №59178012 маса нетто при відправленні 55650 кг;

норма недостачі 55650 х 2% = 1113 кг;

недостача 55650 кг - 54150 кг = 1500 кг;

вартість 1 тонни з ПДВ становить 4541,94 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 1500 кг (сума недостачі) - 1113 кг (норма недостачі) = 387 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 1757,73 грн. (0,387 Х 4541,94 грн.), у зв'язку із чим, заявлена до стягнення сума збитків визнається судом обґрунтованою.

Водночас, позивач просить суд стягнути суму збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 1757,73 грн. солідарно з відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Державного підприємства "Донецька залізниця".

Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що між відповідачами існує солідарний обов'язок перед позивачем з відшкодування збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні, а тому заявлення вимоги про солідарне стягнення з відповідачів зазначеної суми збитків визнається судом безпідставним.

Нормами чинного законодавства не передбачено, що новоутворена юридична особа та юридична особа, що реорганізується шляхом злиття, до припинення останньої, несуть солідарну відповідальність перед кредитором юридичної особи, що реорганізується шляхом злиття.

Також, вирішуючи питання щодо того чи є ПАТ "Українська залізниця" правонаступником ДП "Донецька залізниця" судом було встановлено наступне.

Як підтверджено матеріалами справи договір перевезення вантажу був укладений з Державним підприємством "Донецька залізниця"; вагон №59178012 був прийнятий до перевезення Державним підприємством "Донецька залізниця" та виданий позивачу із складенням комерційного акту БІ №574768/680 від 21.10.2015, в якому зазначено про недостачу вантажу.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", як нова юридична особа утворене згідно із Законом України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства " Українська залізниця". Як вбачається із положень наведеного вище Закону та постанови Кабінету Міністрів України всі підприємства, на базі яких утворюється ПАТ "Укрзалізниця", реорганізовуються шляхом злиття.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" від 23.02.2014 № 4442-VI, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Статут Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735.

Згідно із п. 2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 735 від 02.09.2015, товариство є правонаступником усіх прав та обов'язків позивача.

У відповідності до відомостей, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач".

Разом з тим, реорганізація юридичної особи, як самостійний вид її припинення, передбачає проведення певної процедури та характеризується деякими особливостями.

Так, в силу положень ч. 1, ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 107 ЦК України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до наведеного, при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути чітко зазначено.

Про необхідність затвердження таких передавальних актів визначено також у постанові Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 "Про утворення Публічного акціонерного товариства" Українська залізниця".

Згідно із вищенаведеними нормами законодавства, вказівка в Законі України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанові Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 та Статуті ПАТ "Українська залізниця" про те, що останнє є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, не означає автоматичного правонаступництва без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів і припинення юридичних осіб таких підприємств.

Відповідно до пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються), та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".

В пункті 5 постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №604 від 12.11.2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604 "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також завершення проведення антитерористичної операції, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".

Отже, процедура реорганізації підприємств залізничного транспорту загального користування та передача всіх їх прав та обов'язків до Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції.

Передавальний акт між відповідачами, за яким передано зобов'язання відповідача 2 до відповідача 1 відсутній.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що Державне підприємство "Донецька залізниця", яке знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції (із юридичною адресою в м. Донецьк), залишається юридичною особою, свої зобов'язання та документи на їх підтвердження до Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" не передавало (відповідні передавальні акти за зобов'язаннями не складалися і не затверджувалися), самостійно продовжує здійснювати свою господарську діяльність та має нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов'язаннями, що виникли за його участі.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003, у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП "Донецька залізниця" знаходиться в стані припинення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів переходу прав і обов'язків від Державного підприємства "Донецька залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та згідно із наявних у матеріалах справи документів, на даний час комісія з припинення не завершила роботу з ліквідації ДП "Донецька залізниця", передавальні акти за зобов'язаннями не складено та боржник не виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, то у ПАТ "Українська залізниця" не виникло зобов'язання по відшкодуванню збитків у розмірі втраченого майна. У зв'язку із наведеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" суми збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 1757,73 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову позивачу у позові до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Суд зазначає, що належним відповідачем у справі може бути лише особа, яка має зобов'язання перед позивачем за обставинами, які є предметом позову.

Статтею 131 Статуту залізниць України передбачено, що претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Оскільки збитки заподіяно втратою вантажу в рамках договору перевезення, укладеного позивачем з Державним підприємством "Донецька залізниця", яке наразі як юридична особа не припинено, суд вважає, що сума збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 1757,73 грн. підлягає стягненню з Державного підприємства "Донецька залізниця".

Згідно із ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням встановлених вище судом обставин, оскільки невиконання відповідачем 2 своїх зобов'язань за договором перевезення та факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" в частині стягнення Державного підприємства "Донецька залізниця" суми збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 1757,73 грн. підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, будинок 1, ) збитки, що виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 1757,73 (одна тисяча сімсот п'ятдесят сім) грн. 73 коп. та судові витрати у розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовити повністю.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.09.2016

Суддя І.В.Усатенко