ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 вересня 2016 року Справа № 927/212/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Іванової Л.Б.,
перевіривши касаційну скаргуДержавного підприємства "Ніжинське лісове господарство"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016
та на рішеннягосподарського суду Чернігівської області від 24.05.2016
у справі№927/212/16 господарського суду Чернігівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
доДержавного підприємства "Ніжинське лісове господарство"
простягнення 36755,00 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ:

Подана 01.08.2016 (згідно зі штемпелем поштового відділення зв'язку на конверті) Державним підприємством "Ніжинське лісове господарство" (надалі - скаржник) касаційна скарга №259 від 01.08.2016 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 24.05.2016 у справі №927/212/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

На підтвердження сплати судового збору Державним підприємством "Ніжинське лісове господарство" до касаційної скарги додано платіжне доручення № 3278 від 01.08.2016 на суму 10689,20 грн.

Згідно з п. 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Пунктом п. 2.22. вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 визначено, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Отже, виходячи із наведеного, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення (при безготівковому перерахуванні судового збору), квитанція установи банку (при сплаті судового збору готівкою); вказані документи мають містити відповідні відомості, про які вказано вище, і в такому випадку, доданий до касаційної скарги документ буде вважатися належним доказом сплати судового збору.

Проте, додане до касаційної скарги платіжне доручення №3278 від 01.08.2016 не може слугувати належним доказом сплати скаржником судового збору саме за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 24.05.2016 у справі №927/212/16, оскільки, по - перше, отримувачем коштів за вказаним платіжним дорученням зазначено ПП "ТД "Фонтекс-АГРО"; по - друге, в графі "Призначення платежу" вказано: "Пров. проц. Закуп. Не. Перед.п.4ч.1ст.1Дог.115 від 16.03.16р. Рах. №ДСФ003736 від 27.07.16 на з.с. 10689,20 грн. за оливу, мастила від 01.08.16р. ут.ч. ПДВ20%-1781,53 грн."

Тобто, зазначене платіжне доручення №3278 від 01.08.2016 лише підтверджує факт сплати Державним підприємством "Ніжинське лісове господарство" певної грошової суми (10689,20 грн.) за оливу та мастила на рахунок ПП "ТД "Фонтекс-АГРО", однак не може вважатися належним та допустимим доказом сплати судового збору у розумінні ст. 34 ГПК України саме за подання скаржником касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 24.05.2016 у справі №927/212/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з довідкою Вищого господарського суду України №09.03-02/3419/16 від 19.09.2016 кошти, сплачені Державним підприємством "Ніжинський лісгосп" за платіжним дорученням №3278 від 23.08.2016 до спеціального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України ,070)" не зараховано.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012 реквізити для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України є наступними:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030104,

символ звітності банку 254.

Відтак, враховуючи вище викладене, додане до касаційної скарги платіжне доручення № №3278 від 01.08.2016 не можна вважати належним доказом сплати судового збору в установленому порядку та розмірі саме за подання до Вищого господарського суду України касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 24.05.2016 у справі №927/212/16, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Ніжинське лісове господарство" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 24.05.2016 у справі №927/212/16 повернути скаржнику без розгляду.

2. Справу №927/212/16 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

Л.Б. Іванова