РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа № 924/317/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ 1А" на рішення господарського суду Хмельницької області від 21.06.16р. у справі №924/317/16 (суддя Муха М.Є. )

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ 1А" (м.Славута, Хмельницька обл.)

до виконавчого комітету Славутської міської ради (м. Славута, Хмельницька обл.)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (м. Славута, Хмельницька обл.)

про визнання недійсним рішення виконавчого комітету від 02.09.2011р. №390 в частині передачі у власність підвального приміщення площею 372,2кв.м. на імя ОСОБА_1

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 01.09.2016 р.; ОСОБА_3, представник за довіреністю від 01.09.2016 р.; ОСОБА_4 (керівник);

відповідача - ОСОБА_5, представник за довіреністю №966/01-14 від 17.11.2010 р.;

третьої особи - ОСОБА_1, паспорт серія НВ 733683;

Судом роз`яснено представникам права та обов`язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ 1А" звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітет Славутської міської ради "Про видачу свідоцтв про право власності на квартири по вул. Садовій, 1а" від 02.09.2011р. №390 в частині передачі у власність підвального приміщення площею 372,2 кв.м. ОСОБА_1.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.06.16р. у справі №924/317/16 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ 1А" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позов; призначити у справі судову експертизу.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що приймаючи рішення "Про видачу свідоцтв про право власності на квартири по вул. Садовій, 1а" від 02.09.2011р. №390 в частині передачі у власність підвального приміщення площею 372,2 кв.м. ОСОБА_1, виконавчий комітет Славутської міської ради порушив право спільної власності всіх співвласників багатоквартирного будинку на підвальне приміщення, яке є допоміжним приміщенням будинку та забезпечує експлуатацію та функціонування будинку, побутове обслуговування мешканців будинку. Скаржник вказує, що він звернувся до суду із позовом з метою захисту права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, які звернулися до об'єднання із заявою, в якій просили вжити заходів щодо скасування рішення виконавчого комітет Славутської міської ради від 02.09.2011р. №390 та свідоцтва на право власності на підвальне приміщення площею 372,2 кв.м. На думку скаржника, звернення до суду з даним позовом є правомірним, обґрунтованим та направлене на захист прав та законних інтересів співвласників багатоквартирного будинку. Скаржник вказує, що він Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статутом уповноважений здійснювати функції, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання та наділений всіма правами на захист порушеного права спільної власності в інтересах кожного співвласника - члена ОСББ. Скаржник звертає увагу суду на те, що відповідач не мав права приймати рішення від 02.09.2011р. №390 на основі договору на спільне будівництво 26-квартирного житлового будинку з торгово-офісним центром по вул. Садова, 1а м. Славута від 28.09.2010р., оскільки даний договір є неукладеним та не породжує жодних прав та обов`язків, так як він укладений однією особою - ОСОБА_1, який виступає одночасно як підрядник-забудовник та замовник по даному договору. Скаржник зазначає, що рішення від 02.09.2011р. №390 приймалося на підставі заяви ОСОБА_1, в якій останній просив видати свідоцтво про право власності лише на квартиру №4 за адресою: м. Славута, вул. Садова, 1а, однак ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про видачу свідоцтва на право власності на підвальне приміщення площею 372,2 кв.м. Скаржник вказує, що питання про функціональне призначення підвального приміщення, зокрема, про те, чи є воно допоміжним, чи забезпечує експлуатацію і функціонування багатоквартирного будинку, побутове обслуговування мешканців будинку, входить до предмету доказування у даній справі, з`ясування вказаних обставин потребує спеціальних знань, тому у справі необхідно призначити судову експертизу про що скаржником заявлялись до суду першої інстанції клопотання, які безпідставно відхиленні судом.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.07.2016р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, справу призначено до слухання у складі колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гулова А.Г., суддя Грязнов В.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 05.09.2016р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Грязнова В.В. у період з 01.08.2016р. по 09.09.2016р. включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2016р. визначено колегію суддів для розгляду справи №924/317/16 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гулова А.Г., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гулова А.Г., суддя Василишин А.Р.

Представники скаржника в судовому засіданні 08.09.2016р. підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позов. Наполягають на задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи, яке подавалося до суду першої інстанції.

Представник відповідача та третя особа в судовому засіданні 08.09.2016р. заперечили доводи апеляційної скарги, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Заперечили проти задоволення клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, громадяни (замовники) уклали з ОСОБА_1 (підрядник-забудовник) ряд договорів на спільне будівництво 26-квартирного житлового будинку з торгово-офісним центром по вул. Садова, 1а, у м. Славута, предметом яких є будівництво за кошти замовників квартир в багатоквартирному будинку. Характеристика площі допоміжних приміщень та квартир визначаються договорами. Відповідно до умов договорів ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання забезпечити будівництво квартир в будинку, а після введення будинку в експлуатацію передати квартири (п.п. 2, 6 договорів).

Аналогічний договір на спільне будівництво 26-квартирного житлового будинку з торгово-офісним центром по вул. Садова, 1 а, у м. Славута укладено ОСОБА_1, який одночасно за даним договором є з однієї сторони підрядник-забудовник, а з іншої замовник. Відповідно до п. 2 вказаного договору підрядник-забудовник зобов`язується побудувати квартиру №4, на третьому поверсі, в першому під'їзді загальною площею 105,8 кв. м., підвальне приміщення площею 372,2 кв. м., в т.ч. в загальному користуванні сходової клітки площею 61,3 кв. м.

Судовою колегією встановлено, що в подальшому житловий будинок по вул. Садова, 1 а, у м. Славута введено в експлуатацію, що підтверджується відповідною Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у Хмельницькій області від 27.07.2011р. №ХМ 6.

Матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 з однієї сторони та замовниками з іншої підписано акти приймання-передачі об'єктів нерухомого майна із індивідуально визначеними характеристиками у будинку по вул. Садова, 1 а., в тому числі і акт приймання-передачі квартири №4 загальною площею 105,8 кв. м., підвального приміщення площею 372, 2 кв. м., в т.ч. в загальному користуванні сходової клітки площею 61,3 кв. м.

В подальшому замовники будівництва, в тому числі і ОСОБА_1 звернулися до виконавчого комітету Славутської міської ради із заявами про видачу свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомості.

Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради "Про видачу свідоцтв про право власності на квартири по вул. Садовій, 1а" від 02.09.2011р. №390 вирішено відділу приватизації житла та комунального майна видати свідоцтва про право власності на квартири по вул. Садовій, 1А в м. Славута, зокрема і на квартиру №4 загальною площею 105,8 кв.м. та підвальне приміщення площею 372,2 кв.м. (в загальному користуванні коридори та сходові клітки площею 61,3кв.м.) ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 21-22).

Протоколом установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 10.09.2013р. №1 затверджено статут Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ 1А" (т.1, а.с. 7-13), зареєстровано юридичну особу у ЄДРПОУ 16.09.2013р., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т. 1, а.с. 19).

Відповідно до п. 2.1 статуту метою створення Об'єднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до п.11.1 статуту, та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Пунктом 2.3 статуту передбачено, що Об'єднання має право, відповідно до законодавства та статуту, шляхом скликання загальних зборів та прийняття ними рішень: створювати управління та визначати умови їх діяльності та оплати; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів Об'єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів і внесків членів Об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати зі свого складу членів Об'єднання, які не виконують своїх обов'язків; брати на баланс майно Об'єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність у порядку, визначеному законом.

Предметом даного позову є вимоги позивача визнати недійсним рішення виконавчого комітету Славутської міської ради "Про видачу свідоцтв про право власності на квартири по вул. Садовій, 1а" від 02.09.2011р. №390 в частині передачі у власність підвального приміщення площею 372,2 кв.м. ОСОБА_1.

Позивач, вимоги обґрунтовує положеннями ст.ст. 6, 8, 13, 19, 21, 22, 41, 92 Конституції України, ст. ст. 355, 356, 358, 382 ЦК України, ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", вважаючи, що оскаржуване рішення порушує особисті права та законні інтереси співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою м. Славута, вул. Садова, 1а.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п. п. 1, 2 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язковою умовою визнання недійсним акта є не тільки невідповідність його чинному законодавству, але й порушення у зв'язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом зазначених норм, права або інтереси особи підлягають судовому захисту у разі їх порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 (чинне на час прийняття оскаржуваного рішення) визначає порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти незавершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 8.1 Положення оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно:

а) органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

В матеріалах справи містяться документи на підставі яких виконавчим комітетом Славутської міської ради приймалося рішення "Про видачу свідоцтв про право власності на квартири по вул. Садовій, 1а" від 02.09.2011р. №390, в частині передачі у власність підвального приміщення площею 372,2 кв.м. ОСОБА_1, зокрема, договір оренди від 08.07.2010р., укладений між Славутською міською радою та ПП ОСОБА_1, що посвідчує право на земельну ділянку; декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у Хмельницькій області від 27.07.2011р. №ХМ 6; договір на спільне будівництво 26-квартирного житлового будинку з торгово-офісним центром по вул. Садова, 1А, в м. Славута від 28.09.2010р. №4; акт приймання-передачі об'єкту нерухомого майна про передачу; технічний паспорт на квартиру №4 в житловому будинку №19; технічна характеристики квартири.

Таким чином, встановивши обставини подання ОСОБА_1 до заяви щодо оформлення права власності усіх необхідних документів, визначених п. 8.1. Положення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не мав жодних підстав для відмови йому в оформленні права власності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на підставі поданих документів виконавчим комітетом міської ради передано у власність ОСОБА_1 майно, в тому числі і підвальне приміщення площею 372,2 кв. м., тому доводи скаржника щодо не зазначення ОСОБА_1 в заяві про видачу свідоцтва на право власності підвального приміщення, судом оцінюються критично. Судовою колегією звертається увага на те, що в заявах громадян (замовників будівництва) про видачу свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомості також відсутні посилання на підвальні приміщення площею 6.2 кв. м., однак вони були передані виконавчим комітетом міської ради у власність заявникам, згідно рішення, яке є предметом судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" обєднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Як встановлено апеляційним судом, позивач у даній справі зареєстрований як юридична особа 16.09.2013р., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Разом з тим, рішення виконавчим комітетом Славутської міської ради "Про видачу свідоцтв про право власності на квартири по вул. Садовій, 1а" прийнято 02.09.2011р.

Таким чином, враховуючи те, що оскаржуване рішення прийняте на підставі необхідних для оформлення права власності документів задовго до створення та реєстрації позивача, рішення стосується прав та інтересів громадян (замовників будівництва), а не позивача, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем, в силу ст. ст. 33, 34 ГПК України, не доведено за допомогою належних і допустимих доказів, яким чином та які його права, як юридичної особи, порушуються, оспорюються та/або не визнаються відповідачем у справі внаслідок прийняття рішення, а також яким чином вони будуть відновлені.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за договорами на спільне будівництво 26-квартирного житлового будинку з торгово-офісним центром по вул. Садова, 1а, у м. Славута виконав, об'єкти будівництва були введенні в експлуатацію та передані замовникам, тобто громадяни, які приймали дольову участь в будівництві, в т.ч. ОСОБА_1 за фактично профінансовану площу, згідно договорів, отримали визначені договором об'єкти будівництва. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що громадяни-замовники або позивач здійснювали оплату вартості будівництва підвального приміщення площею 372,2 кв. м.

Також судова колегія зазначає, що Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняте виконавчим комітетом Славутської міської ради (як суб'єктом владних повноважень) рішення про передачу у власність ОСОБА_1 підвального приміщення площею 372,2 кв.м. є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника приміщення, оскільки у нього виникло право власності на приміщення і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, а захист порушеного права має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не вбачає необхідності призначення у справі судової експертизи, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судовою експертизою є дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Суд апеляційної інстанції вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, які підтверджені доданими до матеріалів справи доказами, що підлягають оцінці судом в порядку, передбаченому нормами процесуального кодексу (ст. 43 ГПК України). Таким чином, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, для вирішення спору по суті відсутня потреба у спеціальних знаннях, а питання, які позивач наводить у клопотанні та вважає, що їх роз`яснення потребує спеціальних знань, виходять за межі об`єкту судового дослідження, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими; апеляційним судом не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ 1А" на рішення господарського суду Хмельницької області від 21.06.16р. у справі №924/317/16 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Василишин А.Р.