номер провадження справи 33/60/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 Справа № 908/2127/16

за позовом Комунального підприємства Дніпрорудненські теплові мережі (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Героїв праці, 11)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Степова, 10)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : ОСОБА_1 довіреність № 05/002 від 04.01.2016 р.;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі» звернулося в господарський суд Запорізької області із позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» заборгованості за договором постачання теплової енергії № 2-Т/130 від 01.11.2004 р. в розмірі 340604,85 грн., з яких сума 269025,55 грн. основний борг, сума 11303,70 грн. 3% річних та сума 60275,60грн. втрати від інфляції.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 11, 16, 525, 526, 530, 612, 625, 714 ЦК України, ст.ст. 193, 216-218, 275-277 ГК України. ОСОБА_2, що в період з листопада 2013 р. по липень 2016 р. відповідачем було спожито теплової енергії на загальну суму 269025,55 грн. Проте, відповідач за отриману теплову енергію не розрахувався, у звязку з чим, у нього утворився борг в сумі 269025,55 грн. За порушення грошового зобовязання, відповідачу нараховано санкції на підставі ст. 625 ЦК України. Посилаючись на вищевикладене позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.08.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2127/16, судовий розгляд якої призначено на 13.09.2016 р.

Відповідач вимоги суду, викладені в ухвалі від 15.08.2016 р., щодо надання письмового відзиву та витребуваних судом документів не виконав, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» визначено за адресою: 71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Степова, 10.

На вказану адресу відповідачу направлялася ухвала суду від 15.08.2016 р. про порушення провадження у справі № 908/2127/16 і призначення її до розгляду на 13.09.2016р.

Згідно долученого до матеріалів справи Повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 15.08.2016 р. була вручена уповноваженому представнику відповідача 23.08.2016 р.

Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином про час та місце розгляду даної справи.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань від відповідача про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні 13.09.2016р. підтримав доводи позовної заяви у повному обсязі.

В судовому засіданні 13.09.2016р. справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали свідчать, що 01.11.2004 року між позивачем (Енергопостачальною організацією) та відповідачем (Споживачем) було укладено договір № 2-Т/130 на постачання теплової енергії (надалі Договір), за умовами якого Енергопостачальна організація зобовязалася постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязався здійснювати оплату за отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 5.5 Договору облік спожитої теплової енергії здійснюється виходячи із показів приборів обліку. При відсутності приборів обліку або у випадку припинення роботи теплолічильників, облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом згідно затвердженої методики.

Пунктом 5.9 Договору Сторонами узгоджено, що щомісяця, не пізніше 4 числа місяця, наступного за звітним, відповідальний представник Споживача прибуває до Енергопостачальної організації для оформлення та підписання акта на відпуск теплової енергії. У випадку неявки представника Споживача дійсним вважається акт підписаний тільки представником Енергопостачальної організації.

Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на підставі актів на відпуск комунальних послуг, виключно в грошовій формі у відповідності з встановленими тарифами.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату рахунків за надані послуги Споживач зобовязується здійснювати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації у повному розмірі протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку (п. 6.2 Договору).

Згідно із п. 10.1 Договір укладено строком на 3 роки. Договір вступає в законну силу з 01.11.2004 р. і діє до 31.10.2007 р.

У випадку якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодна зі сторін не заявить про закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на наступний строк. При цьому, розрахунок обємів теплоспоживання Споживач надає Енергопостачальній організації щороку станом на початок кожного року (п. 10.3 Договору).

Листом від 09.09.2013 р. (вих. № 02/295) відповідач повідомив позивача про припинення дії договору № 2-Т/130 від 01.11.204 р. у звязку з закінченням терміну дії Договору.

Разом з тим, відповідач, від споживання теплової енергії не відмовився.

Судом встановлено, що в період з листопада 2013р. по червень 2016 р. включно, позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 269025,55 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи, належним чином засвідченими копіями актів про надання послуг (арк. справи 21 67).

На оплату поставленої теплової енергії відповідачу були виставлені відповідні рахунки (арк. справи 68-114).

В якості доказу направлення відповідачу рахунків за спірний період, позивачем надано Повідомлення про вручення поштового відправлення, копії яких долучені до матеріалів справи (арк. справи 115 143).

ОСОБА_2 в рахунках сума наданих послуг у встановлений Договором строк відповідачем сплачена не була.

Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» заборгованості за договором постачання теплової енергії № 2-Т від 01.11.2004 р. в розмірі 340604,85 грн., з яких сума 269025,55 грн. основного боргу, сума 11303,70 грн. 3% річних та сума 60275,60 грн. втрат від інфляції, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Дослідивши матеріали та обставини справи, суд відзначає, що правовідносини сторін врегульовані Договором, чинним протягом всього спірного періоду.

При цьому, суд виходив з наступного.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В даному випадку, в розділі 10 Договору Сторонами узгоджено, що Договір укладено строком на 3 роки. Договір вступає в законну силу з 01.11.2004 р. і діє до 31.10.2007 р.

У випадку якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодна зі сторін не заявить про закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на наступний строк. При цьому, розрахунок обємів теплоспоживання Споживач надає Енергопостачальній організації щороку станом на початок кожного року (п. 10.3 Договору).

Обставини справи свідчать, що у відповідності до п. 10.3 Договору, він був пролонгований на наступний строк, тобто до 31.10.2010 р. та до 31.10.2013 р.

Листом від 09.09.2013 р. (вих. № 02/295) відповідач повідомив позивача про припинення дії договору № 2-Т/130 від 01.11.2004 р. у звязку з закінченням терміну дії Договору.

Згідно відбитку штампу вхідної кореспонденції, вказаний лист був отриманий позивачем 10.09.2013 р.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що сторонами досягнуто взаємної згоди про припинення дії договору № 2-Т/130 від 01.11.2004 р., як того вимагає ст. 188 ГК України, оскільки матеріали справи не містять згоди позивача на припинення договору у вигляді відповідного листа (тощо) або рішення суду про розірвання договору.

При цьому, суд відзначає, що у разі не досягнення згоди на припинення (розірвання) Договору, за умови дотримання певного порядку, встановленого статтею 188 ГК України, відповідач не був позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом для вирішення даного питання.

Однак у судовому порядку дане питання сторонами не вирішено.

Відтак, укладений між сторонами договір № 2-Т/130 від 01.11.2004 р., є обовязковим до виконання.

Згідно п. 7 ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання віднесено встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках комбінованого виробництва теплової і електричної енергії.

Відповідно до п. 6 ст. 19 та п. 11 ст. 24 вказаного Закону, Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію та додержуватись вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією (надалі - Правила), розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пп. 1, 5 п. 40 Правил, Споживач теплової енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору і вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Згідно долучених до матеріалів справи копій актів про надання послуг за період з листопада 2013 р. по червень 2016 р. включно, позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 269025,55 грн.

ОСОБА_2 про надання послуг з боку відповідача підписані не були, проте, в силу положень пункту 5.9 Договору, Акти вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за отриману протягом вказаного в них періоду теплову енергію.

Як зазначив присутній у судовому засіданні представник позивача, скарг або претензій від відповідача, стосовно якості та кількості отриманої теплової енергії, до позивача не надходило.

При цьому, позивачем були надані пояснення щодо проведення нарахувань за відпущену теплову енергію:

Так, листом (вих. № 01/560 від 14.11.2011р.) відповідач повідомив позивачу, що опалювальні площі гуртожитку по вул. Комсомольська, 17 становлять: житлові приміщення - 6983,8 кв.м., власні потреби- 624,8 кв.м., всього - 7 608,6 кв.м.

Листом за вих. № 01/621 від 22.12.2011р. відповідач надав позивачу копії документів стосовно гурто житку по вул. Комсомольська, буд. 17, а саме, свідоцтво про право власності на нерухоме майно; витяг про державну реєстрацію прав; довідку про реєстрацію будинку по вул. Комсомольська, буд. 17. Згідно наданих документів загальна площа будівлі гуртожитку складає 10 358.9 м2.

Актом від 26.12.2011 року та актом від 17.01.2012 року, складе ними контролерами теплового господарства КП Дніпрорудненські теплові мережі та представниками ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» зафіксовано опалювальні приміщення 1-го поверху гуртожитку по вул. Комсомольська, 17, які ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» використовує для власних потреб, загальною площею 537,6 кв.м., які складаються з наступних приміщень: № 37-14.7 м2, № 40-17.0 м2, № 41-20,5 м2, № 42-11,1 м2, № 43-19,6 м2. № 45-18,9 м2, № 49-55,7 кв.м., № 50-18.2 м2. № 53-66.5 м2, № 56-47,4 м2, № 58-18,2 м2, № 59-13,3 м2, № 62-17.0 м2, № 63-20.6 м2, № 64-10.7 м2, № 65-19.5 м2, № 68-12,7 м2, № 72-19,5 м2, № 74-4,8 м2, № 75-10.6 м2, № 76-12.7 м2, №77-12.8 м2, № 82-43.0 м2, № 92-4.9 м2. санузел-0,9 м2, № 7-12,4 м2, № 44-28.7 м2.

Рішенням виконавчого комітету Дніпрорудненської міської рада від 17.09.2013 року № 137 «Про готовність підприємств ЖКГ міста до роботи в осінньо-зимовий період 2013-2014 років» на дано згоду КП Дніпрорудненські теплові мережі на укладення прямих договорів на послугу з централізованого опалення з мешканцями гуртожитку по вул. Комсомольська. 17.

Для укладення прямих договорів на послугу з централізованого опалення з мешканцями гуртожитку по вул. Комсомольська. буд. 17, ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» листом за вих. № 01/3 14 від 02.10.2013р. надало КП Дніпрорудненські теплові мережі копії документів сто совно гуртожитку по вул. Комсомольська, буд. 17 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно; витяг про державну реєстрацію прав; довідку про реєстрацію будинку по вул. Комсомольська, буд. 17; викопіювання технічного паспорту будинку по вул. Комсомольська, буд. 17).

Станом на 01.10.2013 року, згідно наданих документів загальна площа будівлі гуртожитку залишилася в розмірі 10 358.9 кв.м. Площі, які не увійшли до розрахунку 513,10 кв.м.

КП «Днінрорудненскі теплові мережі» з 01.11.2013 року було відкрито 174 особових раху нка та укладені договори на послугу з централізованого опалення з мешканцями гуртожитку по вул. Комсомольська, б. 17 на опалювальну площу 6 849,1кв.м.

За опалювальні площі у розмірі 386 м2, на які не було укладено прямих договорів з спо живачами послуги з централізованого опалювання, нарахування за цю послугу з 01.11.2013 року виконувалося власнику гуртожитку, тобто ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Також, ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» з 01.11.2013 року виконується нарахування за послугу з поста вки теплової енергії за опалювальні приміщення 1-го поверху гуртожитку по вул. Комсомольсь ка, буд. 17, площею 537.6 кв.м.

В подальшому по мірі укладення договорів з мешканцями гуртожитку зменшувалося на рахування за опалювальні площі населення ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» та виконувалися перерахунки ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Зокрема, виконано наступні перерахунки:

1. ОСОБА_4 кв. 43 опалювальною площею 30,7 кв.м. укладено договір на послугу з централізованого опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013р. по 31.01.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 639,46грн. та стор новано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014р., розпорядження № 080 від 14.02.2014р. та акт № 362 від 28.02.2014р.).

2. ОСОБА_5 кв. 101 опалювальною площею 33.1 кв.м., укладено договір на послугу з централізованої о опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.1 1.2013р. по 31.01.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 689,45 гри., та сторнова но з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014р., розпорядження № 080 від 14.02.2014р. та акт № 362 від 28.02.2014р.).

3. ОСОБА_6 кв. 84 опалювальною площею 62,5 кв.м., укладено договір на послугу з централізованої о опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013р. по 31.01.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 1301,86 гри., та стор новано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014р., розпорядження № 082 від 25.02.2014р. та акт № 362 від 28.02.2014р.).

4. ОСОБА_7 кв. 13 опалювальною площею 40,7 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013р.

по 31.01.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 847,75 грн., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014р., розпорядження № 085 від 26.02.2014р. та акт № 362 від 28.02.2014р.).

5. ОСОБА_8, кв. 104б1 опалювальною площею 22.5 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в березні 2014 року, тому за період з 01.11.2013р. по 28.02.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 637,45 грн., та сторнова но з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 31.03.2014р., розпорядження № 104 від 28.03.2014р. та акт № 662 від 31.03.2014р.).

6. ОСОБА_9, кв. 106б опалювальною площею 45,3 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в вересні 2014 року, тому за період з 01.11.2013р. по

31.08.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 2150,96 грн., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 16.09.2014р., розпорядження № 225 від 16.09.2014р.).

З 01.12.2014р. по 30.06.2015р. нарахування за послугу з централізованого опалення на кв. 90б1 та кв.90б2 опалювальною площею 45,3 кв.м. виконувалося ОСОБА_10 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період бу ло зменшено.

З 01.11,2013р. по 01.12.2014р. нарахування за послугу з централізованого опалення на кв. 90б2 опалювальною площею 22.8 м2 до 01.12.2014р. виконувалося ОСОБА_11 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період було зменшено.

З 01.12.2014р. ОСОБА_11 був укладений договір на послугу з централізованого опалення на кв. 20б2 опалювальною площею 22,8 кв.м., тому нарахування за цю площу знято з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

З 01.11.2013р. по 01.11.2015р. нарахування за послугу з централізованого опалення на кв. 93 опалювальною площею 115.5 кв.м. виконувалося ОСОБА_12 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період було зменше но.

З 01.11.2015р. ОСОБА_12 було розірвано договір на послугу з централізованого опа лення на кв .93 опалювальною площею 115,5кв.м., тому нарахування за цю площу виконано ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Актом від 29.01.2016 року, складеним представниками КП «Днінрорудненскі теплові мережі» та представ никами ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» зафіксовано факт відключення кв. 93 від мереж централізованого опалювання.

Також, представник позивача відзначив, що станом на 01.08.2016 року опалювальні площі гуртожитку по вул. Комсомольська, буд. 17:

- прямі договори з населенням гуртожитку - 7021.6кв.м. - нарахування здійснюється

квартиронаймачам на підставі укладених з ними договорів;

- нарахування ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин»: категорії споживачів населення за вільні квартири - 98,9кв.м. кімнати №№ 37б2-20.9 м2, 90б1-22.5 м2, 90б2-22.8 м2, 103а,б-32,7 кв.м.; власні потреби - 537,6 кв.м.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось вище, за умовами укладеного між сторонами Договору (п. 6.2 Договору) оплату рахунків за надані послуги Споживач зобовязується здійснювати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації у повному розмірі протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобовязання щодо оплати теплової енергії, всупереч умов Договору та вимог закону, належним чином не виконав.

В результаті неналежного виконання договірних зобовязань у відповідача утворилась заборгованість за Договором в сумі 269025,55 грн.

Доказів погашення вказаної суми боргу відповідачем суду надано не було.

Приписами статей 655 та 692 ЦК України до обовязків покупця, зокрема, відноситься оплата товару після отримання його від продавця, якщо інше не встановлено законом або договором. В даному випадку ані законом, ані Договором інше не встановлено. Факт отримання товару (теплової енергії) за Договором підтверджений матеріалами справи.

Відповідач не навів передбачених законом обставин, які б звільняли його від виконання обовязку щодо своєчасного здійснення у повному обсязі оплати отриманої від позивача теплової енергії у відповідності з умовами Договору.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань в частині оплати отриманої теплової енергії, та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, а також з урахуванням викладеного, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 269025,55 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання відповідачем зобовязання по сплаті основного боргу підтверджено матеріалами справи, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції в сумі 60275,60 грн. (нарахованих за період з грудня 2013 р. по липень 2016 р.) та 3% річних в сумі 11303,70 грн. (нарахованих за період з 01.12.2013 р. по 31.07.2016 р.), є правомірними і обґрунтованими, а тому задовольняються у повному обсязі.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», та визнано вірним.

При цьому, суд відзначає, що пунктом 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань передбачено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В даному випадку, при здійснені розрахунку втрат від інфляції, позивачем були включені періоди часу, в якому індекс інфляції становив менше одиниці, тобто фактично була дефляція, що є вірним.

Отже, позов задовольняється повністю.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобовязань.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору (5109,07 грн.) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Степова, 10, ) на користь Комунального підприємства Дніпрорудненські теплові мережі(71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Героїв праці, 11, ) суму 269025 (двісті шістдесят девять тисяч двадцять пять) грн. 55 коп. основного боргу, суму 11303 (одинадцять тисяч триста три) грн. 70 коп. трьох відсотків річних, суму 60275 (шістдесят тисяч двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. втрат від інфляції та суму 5109 (пять тисяч сто девять) грн. 07 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 16.09.2016р.

Суддя М.В. Мірошниченко