РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016Справа №910/12534/16

За позовомДепартаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)
доПриватного акціонерного товариства «По виробництву інсулінів» «Індар»
простягнення 1 962,05 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

У судовому засіданні брали участь:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Лисик Г.М. довіреністю № 2458/15,05-04-14 від 02.09.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передано позов Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до Приватного акціонерного товариства «По виробництву інсулінів» «Індар» про стягнення 1 962,05 грн. штрафних санкцій у зв'язку з неналежним виконанням договору про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 07.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/12534/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 02.08.2016 від відповідача надійшло власне письмове підтвердження, відзив на позовну заяву та заява про сплив позовної давності, які залучено до матеріалів справи.

Представник позивача надав суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Суд оголосив перерву у судовому засіданні до 07.09.2016.

Через відділ діловодства суду 02.09.2016 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням представників у відпустці.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.09.2016 заперечив проти задоволення даного клопотання.

Розглянувши дане клопотання, суд його відхилив з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника. Також позивачем не виконано вимог ухвал суду у даній справі, оскільки він міг подати витребувані судом документи через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва, як він це зробив, подавши клопотання про відкладення розгляду цієї справи.

Представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, просив відмовити у позові повністю.

Позивач уповноважених представників до судового засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника позивача.

У судовому засіданні 07.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи та пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Приватним акціонерним товариством «По виробництву інсулінів» «Індар» було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 07.04.2014 (надалі - договір) на поставку ліків (інсуліну та його аналогів), зазначених в специфікації (додаток 1), на аптечну базу комунального підприємства «Фармація» (пункти 1.1., 1.2., 5.2. договору).

Згідно із п. 3.1. договору сума цього договору становить 2 005 264,00 грн. без ПДВ.

Сторонами були внесені зміни до договору шляхом укладання додаткової угоди № 1 від 08.04.2014, згідно з якою було зменшено суму договору - 1 814 185,00 грн. без ПДВ, зменшено кількості ліків (у т.ч. ліків: лот 8 - інсулін людський генно-інженерний короткої дії у флаконах 10 мл. (1000од у флаконі) (Хумодар Р 100 або еквівалент) - 2007 фл.; лот 9 - інсулін людський генно-інженерний короткої дії у картриджах 3 мл. (300 од. у картриджі) (Хумодар Р 100 або еквівалент) - 11 355 картр.;лот 14 - інсулін людський генно-інженерний тривалої дії у флаконах 10 мл (1000 од. у флаконі) (Хумодар Б100Р або еквівалент) - 2361 фл.; лот 15 - інсулін людський генно-інженерний тривалої дії у картриджах 3,0 мл (300 од у картриджі) (Хумодар Б100Р або еквівалент) - 16875 картр.; лот 22 - інсулін людський генно-інженерний суміш короткої та тривалої дії у флаконах 10 мл (1000 од у флаконі) (Хумодар К25 100Р або еквівалент) - 1354 фл.; лот 23 - інсулін людський генно-інженерний суміж короткої та тривалої дії у картриджах 3,0 мл (300 од у картриджі) (Хумодар К25 100Р або еквівалент) - 7060 картр), які повинен був поставити відповідач відповідно до договору, а також викладено специфікацію до договору у новій редакції.

У зв'язку із внесенням змін до Податкового кодексу України, сторонами були внесені зміни до договору шляхом укладання додаткової угоди № 2 від 10.04.2014, згідно з якою було зменшено суму договору - 1 813 963,72 грн. у тому числі ПДВ, а також внесено зміни до специфікації до договору, де виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ЦК України).

Згідно ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими стороні керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали ( його на інших умовах).

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірванню договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, додатковими угодами № 1 від 08,04.2014, № 2 від 10.04.2014, які є невід'ємними частинами договору, були змінені істотні умови договору щодо суми договору, змінена ціна за одиницю товару по кожному лоту та загальна вартість товару з врахуванням ПДВ, кількості ліків, що необхідно було поставити, які в силу закону є обов'язковими для виконання сторін, та змінились зобов'язання сторін відповідно до вказаних умов.

Заявка позивача на постачання від 07.04.2014 № 061-94/ккт була передана останнім відповідачу факсом 14.04.2014 та отримана начальником відділу продаж ОСОБА_2, а оригінал Заявки був отриманий 15.04.2014 за вхідним номером № 277/121-12.

На виконання п. 5.1., пп. 6.3.1. п. 6.3. договору, ст. 663 ЦК України, заявки позивача на постачання від 07.04.2014 № 061-94/ккт, відповідачем 15.04.2014 згідно із видатковою накладною від 15.04.2014 № 000295 здійснено поставку ліків, які були отримані головним спеціалістом ОСОБА_3 на підставі довіреності від 15.04.2014 № 17.

Враховуючи зазначене, позивач у позовній заяві стверджує, що відповідачем не були виконані зобов'язання щодо поставки ліків у кількості, передбаченій заявкою позивача на постачання від 07.04.2014 № 061-94/ккт та у строки передбачені договором.

Представник позивача пояснив суду, що оскільки відповідач так і не виконав зобов'язання за договором та не поставив товар, то Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «По виробництву інсулінів» «Індар» про стягнення 1 962,05 грн. штрафних санкцій у зв'язку з неналежним виконанням договору про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 07.04.2014

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

У договір вносились зміни додатковими угодами № 1 від 08.04.2014 та № 2 від 10.04.2014, згідно з якими змінювались сума договору, кількість одиниць ліків, які необхідно було поставити, а також вартість за одиницю товару.

Зокрема, сторони договору дійшли згоди щодо умов поставки ліків по договору лише 10.04.2014, тобто, після укладення додаткової угоди № 2.

Відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву, що згідно із календарем 2014 року, 11.04.2014 день неділі-п'ятниця, 12.04.2014 і 13.04.2014, у свою чергу, субота та неділя, а 14.04.2014- понеділок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, ще визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Як зазначено у позовній заяві позивача та згідно із п. 5.1. договору, строком поставки є 2 робочі дні з дати письмової заявки від Департаменту.

Відповідач наголосив на тому, що заявка позивача на постачання від 07.04.2014 № 061-94/ккт була передана останнім відповідачу факсом 14.04.2014 та отримана начальником відділу продаж ОСОБА_2, а оригінал заявки був отриманий 15.04.2014 за вхідним номером № 277/121-12.

15.04.2014 відповідачем була здійснена поставка, згідно із видатковою накладною №000295 від 15.04.2014, та виконані зобов'язання згідно із умовами договору.

Позивач наведених фактів належними доказами не спростував .

Враховуючи наведене, господарський суд встановив, що відповідач належним чином виконав зобов'язання за договором з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 1 від 08.04.2014 та № 2 від 10.04.2014. За таких обставин підстав застосування відповідальності у вигляді стягнення неустойки відсутні.

Таким чином, в порушення статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав господарському суду належних доказів порушення відповідачем прав та інтересів Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), не довів факту стягнення у вигляді неустойки, у зв'язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Заява Приватного акціонерного товариства «По виробництву інсулінів» «Індар» про застосування строків позовної давності залишена судом без розгляду з огляду на наявність самостійних підстав для відмови в задоволенні позову.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до приписів п.2.2 постанови № 10 від 29.05.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» позовна давність застосовується лише за наявності порушення прав особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Тобто, з огляду на те, що судом не було встановлено, що відповідач порушив зобов'язання за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 07.04.2014 та додатковими угодами до нього № 1 від 08.04.2014 та № 2 від 10.04.2014, то у суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин строків позовної давності.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 12.09.2016

Суддя І.О. Андреїшина