номер провадження справи 32/130/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.09.2016 Справа № 908/5204/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міського комунального підприємства Основаніє про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.11.2015 року у справі № 908/5204/15

за позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя

до відповідача: Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя

про стягнення 3303051,19 грн.

за участю представників:

від стягувача ОСОБА_1, довіреність № 233/20-19 від 11.07.2016 року, ОСОБА_2, довіреність № 239/20-19 від 11.07.2016 року

від боржника ОСОБА_3, довіреність № 381 від 04.01.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Боржник у справі Міське комунальне підприємство Основаніє звернувся до суду із заявою Вх. № 09-06/22301 від 29.08.2016 р. з посиланням на приписи ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.11.2015 року у справі № 908/5204/15 до 01.01.2017 року.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області № П-578/16 від 29.08.2016 року, враховуючи перебування судді-доповідача по справі ОСОБА_4 у відпустці, заяву Міського комунального підприємства Основаніє про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.11.2015 року у справі № 908/5204/15 було призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву Міського комунального підприємства Основаніє про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.11.2015 року у справі № 908/5204/15 передано на розгляд судді Смірнову О.Г.

Безпосередньо в судовому засіданні 07.09.2016 року представник боржника підтримав подану заяву та наполягав на її задоволенні. Представники стягувача проти задоволення вказаної заяви заперечили та надали суду письмові пояснення з приводу поданої відповідачем заяви.

Розглянувши матеріали справи, заяву, вислухавши доводи стягувача та боржника, зясувавши підстави звернення із заявою боржника, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.11.2015 року позовні вимоги Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району задоволено, стягнуто з Міського комунального підприємства Основаніє заборгованість в сумі 3 303 051 (три мільйона триста три тисячі пятдесят одна) грн. 19 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 49545 (сорок девять тисяч пятсот сорок пять) грн. 76 коп.

На виконання вказаного рішення судом було видано накази від 11.12.2015 року.

Заява Боржника обґрунтована приписами статті 121 ГПК України, які передбачають наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Мотивуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, боржник зазначає, що його підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі. В якості обґрунтування поданої заяви надає суду підтверджуючи документи скрутного матеріального становища.

Вказані у заяві обставини, боржник вважає винятковими, оскільки вони перешкоджають своєчасно виконати рішення у спосіб та порядок визначені судом, а тому клопоче про задоволення його заяви щодо надання йому відстрочки виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, спосіб та порядок виконання рішення суду по даній справі, суд вважає заяву боржника не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Стаття 129 Конституції України та стаття 115 ГПК України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки, відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Так, в якості доказів неможливості виконання рішення суду боржник надав суду звіт про фінансові результати за перше півріччя 2016 року, із якого вбачається, що Міське комунальне підприємство Основаніє за звітний період має збиток 14598 тис. грн.

Відтак з наданих доказів дійсно вбачаються негативні тенденції щодо фінансового стану Міського комунального підприємства Основаніє. Однак, звіт про фінансові результати боржника за перше півріччя 2016 року, також містить інформацію, що доходи від операційної діяльності боржника значно збільшились (154291 тис. грн.), порівняно з аналогічним періодом попереднього року (99724 тис. грн.).

Окрім того, безпосередньо в судовому засіданні 07.09.2016 року представники стягувача повідомили суду, що підприємство стягувача також знаходиться в скрутному фінансовому становищі, надання боржнику відстрочки виконання рішення суду у даній справі може призвести до фінансових втрат у стягувача. На підтвердження зазначених обставин представники стягувача надали суду фінансову звітність підприємства стягувача.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Так, законодавець встановлює, що підставою неможливості виконання судового акту можуть бути обставини, визначені боржником за допомогою норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» а також норм Податкового кодексу України.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому здійснення підприємницької діяльності и власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Слід зазначити, що господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України, тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення, господарський суд враховує негативні наслідки для стягувача при затримці виконання даного рішення суду, порушення його матеріальних інтересів, ступінь вини боржника у виникненні спору та наявність інфляційних процесів в економіці держави. Одночасно судом враховано, що як позивач так і відповідач є комерційними підприємствами, та несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики. Отже, невиконання відповідачем зобовязань зі сплати заборгованості негативно відображується на підприємстві позивача. А подальше ухилення відповідача від сплати заборгованості суттєво зачіпає інтереси позивача і завдає істотної, в тому числі й матеріальної шкоди.

Наявність або відсутність заперечень з боку інших учасників судового процесу щодо застосування судом приписів ст. 121 ГПК України не позбавляє заявника обовязку доведення ускладнення виконання рішення або неможливості такого виконання у строк або встановленим господарським судом способом.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що він не позбавлений права та можливості звернутися до суду із відповідною завою знову із наданням доказів неможливості виконання рішення суду у встановлений судом спосіб та порядок.

За такими обставинами, у задоволенні заяви Боржника у справі Міського комунального підприємства Основаніє про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.11.2015 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 86, 115, 121 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Міського комунального підприємства Основаніє про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.11.2015 року у справі № 908/5204/15 відмовити.

Суддя О. Г. Смірнов