ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016р. Справа№ 914/1910/16

За позовною заявою: Комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, Львівська область

до відповідача: Меблевого підприємства Карпати УТОГ, м. Дрогобич, Львівська область

про відмову від Договорів та витребування коштів в розмірі 112 600,00 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність б/н від 16.03.2015р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом Комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради до відповідача: Меблевого підприємства Карпати УТОГ про відмову від Договорів та витребування коштів в розмірі 112 600,00 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 08.09.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2016р. підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, а також надав для огляду оригінали документів.

Відповідач в судове засідання 08.09.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвали про порушення провадження від 21.07.2016р. не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

В матеріалах справи міститься картка поштового повідомлення разом із конвертом з підписом поштового відділу (повернуто за закінченням терміну зберігання).

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п. 3.9.1 Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

25.11.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір №9 на виготовлення дверних блоків, відповідно до розділу 1 якого, відповідач зобовязувався поставити в 2015 році, а позивач зобовязувався прийняти та оплатити за дверні блоки згідно рахунку та товарно-транспортних накладних. Сума договору регулюються згідно виставлених відповідачем рахунків або товарно-транспортних накладних. Аванс на виготовлення дверних блоків складає 93 000,00грн. Загальна сума договору складає 185 688,00грн.

За умовами договору (розділ 2) розрахунки на поставку продукції та транспортні послуги, надані відповідачем проводяться з відтемінуванням платежу на протязі 5 календарних днів після отримання продукції. Термін попередньої оплати виділених бюджетних коштів на передбачені цілі продовжуються до одного місяця.

У п. 6.1 договору сторони узгодили, що цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 01 травня 2016 року.

Крім того, 24.12.2015р. між сторонами укладено договір №14 на поставку столярних виробів. За умовами вказаного договору, відповідач зобовязувався поставити у 2015 році, а позивач зобовязувався прийняти та оплатити за столярні вироби, згідно рахунку та товарно-транспортних накладних. Загальна сума договору 19 600,00грн. цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року.

На виконання умов договору, позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача:

-93 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №611 від 25.11.2015р. за договором №9 від 25.11.2015р., долученою до матеріалів справи;

-19 600,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №672 від 24.12.2015р. за договором №14 від 24.12.2015р., долученою до матеріалів справи;

За твердженням позивача, відповідач своїх зобовязань за договорами не виконав.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань, Комунальне підприємство Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в 112 600,00 грн. основного боргу.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір поставки №ХРН 078 К-С від 23.10.2014р., у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором поставки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, спірні договори станом на дату подання позовної заяви припинили свою дію (31 грудня 2015 року та 01 травня 2016 року).

Позивач свої зобов'язання за спірними договорами виконав повністю. При цьому, відповідачем не виконані обумовлені роботи, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму в розмірі 112 600,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Оскільки попередню оплату позивачем за товар здійснено, а товар у визначені строки відповідачем не передано, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимогу позивача про стягнення суми попередньої оплати є правомірною та такою, що підлягає задоволенню в розмірі 112 600,00 грн.

Судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4-3, 33, 35, 43, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Меблевого підприємства Карпати УТОГ (82106, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Індустріальна, 1, ідентифікаційний код 03972658) на користь Комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради (82100, Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, 20, ідентифікаційний код 04509317) 112 600,00 грн. та 1689,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 09.06.2016р.

Суддя Ділай У.І.