ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.09.2016 р. Справа№ 914/2300/16

Суддя Сухович Ю.О. розглянувши матеріали

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача - 1: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача - 2: Львівські міські електромережі, м.Львів

до відповідача - 3: Державної виконавчої служби Личаківського району Львівського управління юстиції Міністерства юстиції України, м.Львів

про скасування рішення комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення користування електричною енергією.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до відповідача - 1: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», до відповідача - 2: Львівські міські електромережі, до відповідача - 3: Державної виконавчої служби Личаківського району Львівського управління юстиції Міністерства юстиції України про скасування рішення комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення користування електричною енергією.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви б/н від 20.08.2016р. (вх. №2483 від 07.09.2016р.) до провадження, суд встановив наявність підстав для її повернення, зважаючи на наступне.

В силу ч.1 ст.56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З вищенаведеного випливає, що особа, яка подає позов повинна подати докази надіслання другій стороні копії позовної заяви, яка подана до суду. Відповідно, якщо копію позовної заяви надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є квитанція поштового відправлення або фіскальний чек поштового відділення з описом вкладення у цінний лист.

Тобто, документом, який підтверджує надсилання відповідачам позовної заяви з додатками, є квитанція поштового відправлення або фіскальний чек поштового відділення з описом вкладення у цінний лист.

Згідно з "Правилами надання послуг поштового зв'язку", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, належним доказом направлення саме копії позовної заяви стороні у справі є бланк опису вкладення, який згідно пункту 61 Правил заповнюється відправником у 2-х примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Як вбачається із позовних матеріалів, позивачем не долучено належних доказів в підтвердження надсилання копії позовної заяви з додатками сторонам у страві.

При дослідженні поданих матеріалів, судом з'ясовано, що в додатках до позовної заяви зазначено: "Підтвердження направлення позовної заяви сторонам процесу", однак до позовної заяви ФОП ОСОБА_2 долучено лише фіскальний чек ЛД УДППЗ "Укрпошта" від 22.08.2016р. про відправлення рекомендованих листів адресатам - "ЛЕЕМ" та "ДВС", проте описів вкладення до цінних листів, як того вимагає ч.1 ст.56 ГПК України, ФО-П ОСОБА_1 до позовної заяви не долучено. Долучений до позовної заяви фіскальний чек не може вважатись належним доказом надіслання на адресу відповідачів копії позовної заяви з додатками, оскільки із них неможливо встановити яка саме кореспонденція та якому саме адресату надсилалася.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду на підставі п.6 ст.63 ГПК України, згідно із якою суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Також, як вбачається із позовної заяви, позивачем не дотримано вимог встановлених, п.п.2, 2-1 ч.2 ст.54 ГПК України. Зокрема у позовній заяві не зазначено реєстраційного номеру облікової картки фізичної особи - платника податків позивача, так само як і не подано відомостей про відсутність такого реєстраційного номеру; не вказано ідентифікаційних кодів відповідачів, тоді як згідно наведених положень ГПК України, позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності; документи, що підтверджують за громадянином статус фізичної особи - підприємця.

Крім того, ч.2 ст.36 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належних чином засвідченій копії.

Відповідно до п.2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п.5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. №55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності). У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Однак, долучені до позовної заяви додатки не завірені позивачем належним чином, а тому не можуть вважаються належними і допустимими.

Слід зазначити, що ухвалою господарського суду Львівської області у складі судді Щигельської О.І. від 29.08.2016р., суд повертав позивачу позовну заяву з тих же підстав, що й у даній хвалі. При цьому суд звертав увагу позивача на передбачене ч.3 ст.63 ГПК України, право повторного звернення, за умови виправлення допущених недоліків. Однак, позивач вдруге звернувся із позовною заявою, не усунувши недоліків.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем у позовній заяві вказано також і ПАТ "Львівобленерго", однак жодних доказів надсилання йому позовної заяви не долучено. У позовній заяві не вказано яким чином ДВС Личаківського району ЛМУЮ порушила права позивача та які позовні вимоги до неї ставляться.

Враховуючи наведене, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/н від 20.08.2016р. (вх. №2300 від 02.09.2016р.) належить повернути позивачу без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Суд повторно звертає увагу позивача на положення ч.3 ст.63 ГПК України про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З огляду на викладене, керуючись п. 6 ч.1 ст.63 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/н від 20.08.2016р. (вх. №2300 від 02.09.2016р.) без розгляду.

Додаток: позовна заява з долученими матеріалами та поштовими конвертами всього на 19 арк.

Суддя Сухович Ю.О.