ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Справа № 917/520/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Белкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 14-94 від 18.04.14 р.);

відповідача: не зявився.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз" (вх. № 1963П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 р. у справі № 917/520/16

за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до КП "Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району", вул. Шевченка, 15, с. Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, 38751

про стягнення 600 419,07 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 р. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з КП "Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району" 600 419,07 грн. заборгованості за договором № 1780/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 04.12.2013р., у тому числі 68 317,20 грн. основного боргу, 187 646,83 грн. пені, 28 557,44 грн. 3% річних, 375 8797,60 грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 року у справі 917/520/16 (суддя Киричук О.А.) у позові відмовлено повністю.

ПАТ "НАК "Нафтогаз" подало на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути пеню у розмірі 187646,83 грн., інфляційній в розмірі 375897,60 грн., 3% річних 28557, 44 грн. В іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства. Судові витрати покласти на відповідача.

Скаржник зазначив, що договір № 750/30 від 14.10.2014 р. про організацію взаєморозрахунків на суму 697697,36 грн. не змінює умови спірного договору № 1780/14-ТЕ-24 від 14.12.2013 р. купівлі-продажу природного газу, а лише встановлює джерело коштів, за рахунок яких буде погашена заборгованість за природний газ.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.07.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.08.2016 р.

Відповідач, КП "Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району", у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.09.2016 р.

В судове засідання, призначене на 07.09.2016 р. представник відповідача не зявився, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце засідання суду, наявність клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивача за відсутності зазначеного представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиві на неї доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) (далі-позивач) та Комунальним підприємством "Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району" (покупець) (далі-відповідач) був укладений договір № 1780/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір).

Умовами договору визначено, зокрема, наступне:

- п.1. Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ (далі - газ), ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

- п. 2.1. Продавець передає Покупцю з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ в обсязі до 1300,0 тис.куб.м.;

- п.6.1. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати обсягів газу протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

- п.7.2. У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

- п.9.3. Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

- п. 11.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014 року включно, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Позивач вказує, що на виконання п. 2.1. Договору він поставив протягом січня 2014р. - грудня 2014р., а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1 494 153,54 грн.

В підтвердження поставки позивачем надані акти приймання - передачі природного газу авід 31.01.14, від 28.02.14, від 31.03.14, від 30.04.14, від 31.05.14, від 30.06.14, від 31.07.14, від 31.10.14, від 30.11.14, та від 31.12.14 б/н на загальну суму 1 495 153,54 грн. (копії актів додані до позовної заяви).

Як зазначає позивач, на момент подачі позову відповідачем частково сплачено суму основного боргу, розрахунки за поставлений природний газ проводились невчасно, з порушенням строку, визначеного п.6.1. Договору.

У позові визначено, що станом на 21.12.15р. відповідачем було сплачено кошти на загальну суму 1 426 836,34 грн., сума основного боргу КП «Житлово-комунальний комбінат с Розсошенці Полтавського району» складає 68 317.20 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 68 317,20 грн. основного боргу, 187 646,83 грн. пені, 28 557,44 грн. 3% річних, 375 8797,60 грн. інфляційних.

В матеріалах справи міститься наданий представником позивача ОСОБА_2 звірки по договору № 1780/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 04.12.2013р. (вх. № 8180), підписаний зі сторони позивача, в якому відображено факт відсутності заборгованості відповідача перед позивачем, останній платіж проведено 21.12.2015р.

В свою чергу, відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що розрахунок нарахувань виконаний невірно, станом на 21.12.2015 р, заборгованість за природний газ по договору № 1780/14-ТЕ-24 повністю погашена платежом на суму 118 317,22 грн., даний платіж проведений Держбюджетом України по договору №750/30 «Про організацію взаєморозрахунків від 14.10.2014р. (відповідно до п.2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік»; несвоєчасність сплати за природний газ по договору № 1780/14-ТЕ-24 визнана тим, що договір № 750/30 про організацію взаєморозрахунків був виконаний Держбюджетом з великою затримкою ( в грудні 2015 року).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог і заперечень колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, договору, одностороння відмова від виконання не допускається, крім передбачених законом випадків.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі правовідносин з приводу постачання природного газу, обсяги та вартість поставленого за договором газу та факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань.

14.10.2014 року між Головним управлінням державної казначейської служби України у Полтавській області, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Полтавської райдержадміністрації, Полтавською райдержадміністрацією, Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району" укладено договір № 750/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік".

Предметом зазначеного договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків, відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачались населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених Постановою КМУ від 29.01.2014 року № 30 ( п.1 договору).

У тексті зазначеного договору визначений розділ щодо порядку проведення взаєморозрахунків, яким визначений порядок погашення заборгованості в сумі 697 697,36 грн. за Договором № 1780/14-ТЕ-24, невиконання умов якого було підставою для звернення позивача з позовом.

В договорі № 750/30 від 14.10.2014р. визначені зобов'язання сторін.

Так підпунктом 2 пункту 12 договору № 750/30 передбачено, що сторони, які уклали даний договір зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Відповідно до п. 17 договору, сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають жодної претензії стосовно предмету договору.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Уклавши № 750/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору № 1780/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 04.12.2013р.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Матеріалами справи підтверджується, що основний борг за договором № 1780/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 04.12.2013р. на суму 118 317,22 грн. відповідач оплатив з коштів, отриманих на підставі договору №750/30 «Про організацію взаєморозрахунків від 14.10.2014р. (відповідно до п.2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік», що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України по справам № 5011-1/1043-2012-42/528-2012 від 09.09.2014р. (№ 3-105гс14), № 5011-35/1272-2012-42/527-2012 від 09.09.2014р. (№ 3-102гс14), № 5011-35/1533-2012-19/522-2012 від 09.09.2014р. (3-101гс14), № 924/1230/14 від 01.07.2015р. (3-322гс15), 5011-35/1534-2012-42/553-2012 від 30.09.2016 р., № 924/1265/13 від 25.03.2015 р., № 917/2520/14 від 16.09.2015 р., постановах Вищого господарського суду України від 26.01.2015р. по справі № 922/3580/14, 922/3801/15.

Доводи апелянта, що підписання договору про організацію взаєморозрахунків не звільняє сторони від обовязку належно виконувати свої зобовязання за договором купівлі-продажу природного газу, а також від відповідальності за наслідки неналежного виконання зобовязання за договором, тому позивачем нараховані 3% річних та інфляційні, пеня колегія суддів відхиляє, оскільки пунктом 17 Договору взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання умов договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

На підставі вищевикладеного, доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

З вищенаведеного, приймаючи до уваги, що розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у Договорі про організацію взаєморозрахунків колегія суддів дійшла висновку, що підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних у позивача відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За даних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та недоведеність.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз" на рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 р. у справі № 917/520/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 р. у справі № 917/520/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.