РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/10976/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного підприємства "Рим-Лав"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-Тур"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- товариство з обмеженою відповідальністю "Ебоуд Файненс"

про стягнення 768 562,46 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 29 від 01.07.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № б/н від 06.07.2016 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного підприємства "Рим-Лав" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-Тур" про стягнення 768 562,46 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.05.2013 року між ним, відповідачем та третьою особою укладено договір підряду №15/05-13 та додаткові угоди.

Як зазначено позивачем, на виконання умов договору та додаткових угод ним виконано роботи на загальну суму 722 373,73 грн.

Проте, відповідачем прийнято та підписано акти та довідки виконаних робіт на загальну суму 493 327,33 грн. з яких проведено оплату в розмірі 287 258,53 грн.

По підписаним актам на суму 206 068,80 гр. оплата не здійснена.

Крім того, відповідачем не підписані акти виконаних робіт на загальну суму 229 046,40 грн. та відповідно оплату не здійснено.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 435 115,20 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 307 626,45 грн. та трьох процентів річних в розмірі 25 820,81 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.06.2016 р. порушено провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Ебоуд Файненс", розгляд справи призначено на 11.07.2016 р.

06.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи по справі.

11.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судове засідання 11.07.2016 р. представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду від 15.06.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 26.07.2016 р.

У судове засідання 26.07.2016 р. представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду від 15.06.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, але 25.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від третьої особи пояснення по справі.

Представники позивача та відповідача подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Суд повторно зобов'язав представника позивача надати докази направлення відповідачеві та третій особі акти виконаних робіт КБ-2в, КБ-3.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.07.2016 року задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів. Розгляд справи відкладено на 06.09.2016 року.

30.08.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 06.09.2016 року представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду від 15.06.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

15.05.2013 року між приватного підприємства "Рим-Лав" (підрядник), товариством з обмеженою відповідальністю "Нива-Тур" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ебоуд Файненс" (генпідрядник) укладено договір підряду №15/05-13.

Відповідно до п.2.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами, своїм способами, з своїх матеріалів і матеріалів замовника, виконати роботи по влаштуванню внутрішнього оздоблення в приміщеннях: ресторан, південна секція та цокольний поверх на об'єкті, який знаходиться по адресу: вул. Київська, 44 у м. Ялті, АР Крим.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що будівельний майданчик знаходиться за адресою: вул. Київська, 44 м. Ялта, АР Крим.

Відповідно до п.4.1 договору, договірна ціна встановлюється твердою та становить 720 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 120 000,00 грн.

При необхідності проведення робіт, які не передбачені даним договором, сторони укладаються додаткові угоди, які є невід'ємною частиною даного договору (п.2.2 договору).

Так, додатковою угодою № 1 від 12 вересня 2013 року замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати на свій ризик, власними силами та засобами додаткові роботи по обшивці стін гіпсокартоном на об'єкті: курортна гостинниця з апартаментами «Нива», по вул. Київська, 44 у м. Ялті, АР Крим. Договірна ціна становить 36 055,80 грн. Термін виконання робіт 35 календарних днів з дати підписання даної додаткової угоди, але не пізніше 17.10.2013 року.

Додатковою угодою № 3 від 10 грудня 2013 року замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати на свій ризик, власними силами та засобами додаткові роботи по влаштуванню гіпсокартону коробів і стель системи Армстронг на об'єкті, вартістю 29 148,00 грн. з урахуванням ПДВ. Термін виконання робіт складає 20 календарних днів з дати підписання цієї угоди, але не пізніше 30 грудня 2013 р.

Додатковою угодою № 4 від 10 грудня 2013 року замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати на свій ризик, власними силами та засобами додаткові роботи по влаштуванню підлог з керамічної плитки та ламінату (Лот №2) на об'єкті, вартістю 30 392,40 грн. з урахуванням ПДВ. Термін виконання робіт складає 35 календарних днів з дати підписання цієї угоди, але не пізніше 13 січня 2014 р.

Додатковою угодою № 5 від 13 січня 2013 року замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати на свій ризик, власними силами та засобами додаткові роботи по встановленню ревізійних люків на об'єкті, вартістю 4 987,20 грн. з урахуванням ПДВ. Термін виконання робіт складає 7 календарних днів з дати підписання цієї угоди, але не пізніше 19 січня 2014 р.

Додатковою угодою № 7 від 27 січня 2014 року замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати на свій ризик, власними силами та засобами додаткові роботи по встановленню ревізійних люків вартістю 4 725,60 грн. з урахуванням ПДВ. Термін виконання робіт складає 7 календарних днів з дати підписання цієї угоди, але не пізніше 03 лютого 2014 р.

Додатковою угодою № 8 від 19 березня 2014 року замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати на свій ризик, власними силами та засобами додаткові роботи по влаштуванню підлоги, стін з керамічної плитки та фарбування стін (Лот №2) на об'єкті, вартістю 35 271,60 грн. з урахуванням ПДВ. Термін виконання робіт складає 13 календарних днів з дати підписання цієї угоди, але не пізніше 31 березня 2014 р.

Додатковою угодою №6 від 13.01.2014 року сторонами внесено зміни до п.3.1 договору та викладено в такій редакції: підрядник приступає до виконання робіт протягом 3-х робочих днів з моменту укладання даного договору та зобов'язується виконати роботи в термін до 31.03.2014 року.

Позивачем зазначено, що ним на виконання договору та додаткових робіт виконано роботи на загальну суму 722 373,73 грн. У зв'язку з чим, складені акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3, які відправлені замовнику та генпідряднику для підписання.

Однак, замовник та генпідрядник підписали акти та довідки на суму 493 327,33 грн. з яких оплатили тільки в розмірі 287 258,53 грн.

Тому, позивач звернувся до суду про стягнення основного боргу по договору та додатковим угодам на суму 435 115,20 грн., з яких: 206 068,80 грн. заборгованість по підписаним актам та 229 046,40 грн. по не підписаним актам виконаних робіт.

Відповідно до п.9.4 договору, приймання-здача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання актів приймання виконання підрядних робіт по формі №КБ-2в трьома сторонами договору. Відповідні роботи вважаються виконані підрядником та прийняті замовником та генпідрядником з моменту підписання уповноваженим представниками трьох сторін відповідного акт приймання виконаних підрядних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат по формі №КБ-3 та актів на приховані роботи (в разі наявності прихованих робіт).

Згідно з п.5.1 договору оплата по даному договору здійснюється шляхом перерахуванням замовником на розрахунковий рахунок підрядника безготівкові грошові кошти. Розрахунок за виконані роботи здійснюються протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту передачі сертифікатів на матеріали і підписання уповноваженими представниками трьох сторін наступних документів:

- акта приймання виконаних підрядних робіт по формі №КБ-2в,

- довідки про вартість виконаних підрядних робіт і витрат по формі №Кб-3,

- актів на приховані роботи.

Розрахунок за роботи здійснюється частинами (по мірі виконання робіт) на основі зазначених вище документів, підписаних уповноваженими представниками трьох сторін.

Документи, які зазначені в пункті 5.1 даного договору, готує підрядник і надає на перевірку замовнику та генпідряднику не пізніше 25-го числа кожного звітного місяця. Замовник провіряє ці документи та протягом 7-ми робочих днів з моменту їх отримання або підписує їх, або повертає замовнику з мотивованою відмовою від їх підписання.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами підписано та скріплено їх печатками акти приймання виконання будівельних робіт (по формі КБ-2в) та довідки про вартість будівельних робіт /та витрати/ (форма №КБ-3) на загальну суму 206 068,80 грн., а саме:

- №1 за березень 2014 року (додаткова угода №7 від 27.01.2014 року) на суму 4 725,60 грн.;

- №1 за березень 2014 року (додаткова угода №5 від 13.01.2014 року) на суму 4 987,20 грн.;

- №3 за березень 2014 року на суму 196 356,00 грн.

Вищезазначені акти та довідки підписані сторонами 31.03.2014 року без зауважень.

Також, в матеріалах справи наявні акти приймання виконання будівельних робіт (по формі КБ-2в) та довідки про вартість будівельних робіт /та витрати/ (форма №КБ-3) на загальну суму 229 046,40 грн., а саме:

- №4 за березень 2014 року на суму 144 499,20 грн.;

- №2 за березень 2014 року (додаткова угода №1 від 12.09.2013 року) на суму 1 537,20 грн.;

- №1 за березень 2014 року (додаткова угода №3 від 10.12.2013 року) на суму 29 037,60 грн.;

- №1 за березень 2014 року (додаткова угода №4 від 10.12.2013 року) на суму 18 700,80 грн.;

- №1 за березень 2014 року (додаткова угода №7 від 27.01.2014 року) на суму 4 725,60 грн.;

- №1 за березень 2014 року (додаткова угода №8 від 19.03.2014 року) на суму 35 271,60 грн.

Вищезазначені акти та довідки підписані тільки позивачем та на них міститься примітка зроблена директором ПП «Рим-Лав» Кречембільд Н.А, про те, що ТОВ «Нива-Тур», ТОВ «Ебоуд Файненс» від підписання відмовились.

Згідно з п.9.5 договору, замовник та генпідрядник мають право не приймати виконані роботи у випадку виявлення відхилень від затвердженого ППР, будівельних норм та правил, умов договору.

У випадку мотивованої відмови замовника або генпідрядника від приймання робіт складається трьохсторонній акт виявлених дефектів (дефектний акт), які допущені з вини підрядника та усуваються за його рахунок (п.9.6 договору).

Частино. 1 статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п.4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідачем зазначено, що не підписані акти ним не отримувались, у зв'язку з чим в нього відсутня можливість підписати їх чи надати мотивовану відмову від їх підписання.

На вимогу суду, позивачем на підтвердження направлення актів та довідок на адресу відповідача надано оригінал фіскального чеку від 14.03.2014 року та зазначено що було відправлено посилку вагою 1,130 кг, скеровану у м. Ялта на ім'я Гущин, який відповідно до п.11.5 договору підряду був посадовою особою зі сторони замовника, який відповідав за дотримання термінів виконання робіт умовами договору, в тому числі за кількістю та якістю.

Проте, суд не може прийняти вищезазначений фіскальний чек як належний доказ направлення актів виконаних робіт та довідок на адресу відповідача, оскільки відсутній опис щодо даного пересилання, а тому не вбачається, що саме було відправлено. Також, не підписані акти та довідки датовані 31 березня 2014 року, а фіскальний чек - 14.03.2014 року. Та, направлено в м. Ялту, а не на юридичну адресу позивача (АДРЕСА_2, яка зазначена в договорі.

Сторонами в п.11.5 договору визначено, що підписання актів виконаних робіт зі сторони замовника покладаються на директора Сердюкова Н.А. або зам.директора - Шведун Д.С.

У зв'язку з вищезазначеним, у суду відсутні підстави застосовувати норми ч.4 статті 882 ЦК України.

Частиною 1 статті 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Позивачем надано докази оплати відповідачем по договору на загальну суму 287 255,53 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- № HSAV1B4V8V від 21.10.2013 року на суму 64 104,13 грн. з призначенням платежу: «вик ГП №786 від 14.10.2013 Оплата за викон.робіт по влаштув.Оздобл.приміщень у серпні 2013 зг.дог №15/05-13 від 15.05.13»;

- № HSAV8B8ODZ від 18.11.2013 року з призначенням платежу: «вик ГП №842 від 12.11.2013 Оплата за викон.,буд.робіт у листопаді 2013 зг.дог №15/05-13 від 15.05.13»;

- № HSAV1B4V8V від 21.10.2013 року на суму 191 880,00 грн. з призначенням платежу: «вик ГП №786 від 14.10.2013 Оплата за викон.робіт по влаштув.Оздобл.приміщень у серпні 2013 зг.дог №15/05-13 від 15.05.13»;

- № HSAV9BBPJP від 09.12.2013 року на суму 31 274,40 грн. з призначенням платежу: «вик ГП №885 від 02.12.2013 Оплата за вып. СМР за ноябрь 2013, с-но доп.соглашения №1 от 12.09.2013».

Судом встановлено, що вищезазначені докази оплати здійснені по актам виконаних робіт, які підписані сторонами (по договору та додатковій угоді), які не є предметом спору.

Суд не погоджується з твердження відповідача щодо ненадання актів на приховані роботи, оскільки відповідно до п.9.4 договору передбачено їх надання у випадку їх наявності. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо їх виконання.

Твердження відповідача щодо ненадання сертифікатів якості зі сторони позивача спростовується наступним.

Відповідно до п.6.1 договору, роботи виконуються з матеріалів поставки замовника та підрядника та обладнання підрядника, на підрядних механізмах підрядника.

Замовник/підрядник несе відповідальність за неналежну якість наданих матеріалів.

З наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі матеріалів та видаткових накладних вбачається, що роботи проводились з матеріалів наданих замовником. У зв'язку з чим передача сертифікатів не могла бути обов'язковою умовою для проведення розрахунку за виконані роботи.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору та додатковим угодам підлягають частковому задоволенню в розмірі 206 068,80 грн.

В частині стягнення в розмірі 229 046,40 грн. не підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування в розмірі 307 626,45 грн. з 30.04.2014 року по 31.03.2016 року та три проценти річних в розмірі 25 820,81 грн. з 30.04.2014 року по 20.04.2016 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення трьох процентів річних підлягають частково задоволенню в розмірі 12 228,63 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення трьох процентів річних в розмірі 13 592,18 грн. не підлягають задоволенню.

Розрахунок індексу інфляції:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
30.04.2014 - 31.03..801.707145 661.18351729.98
За перерахунком суду загальний розмірі індексу інфляції становить 145 661,18 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції в розмірі 161 965,27 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-Тур" (03148, м. Київ, вулиця Пшенична, будинок 4, ) на користь приватного підприємства "Рим-Лав" (79031, м. Львів, вулиця Стрийська, будинок 103, квартира 89, ) суму основного боргу в розмірі 206 068 (двісті шість тисяч шістдесят вісім) грн. 80 коп., індекс інфляції в розмірі 145 661 (сто сорок п'ять тисяч шістсот шістдесят одна) грн. 18 коп., 3% річних в розмірі 12 228 (дванадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 63 коп. та судовий збір в розмірі 5 459 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 87 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 20.09.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий