ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.09.16р. Справа № 904/7901/16

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпро

до Комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" Дніпропетровської міської ради, м.Дніпро

про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію у розмірі 25 747, 40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію у розмірі 25 747. 40 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Всупереч цим вимогам, в одній позовній заяві позивач об'єднав вимоги про стягнення заборгованості за недовраховану активну електричну енергію на загальну суму 25 747,40 грн., яка розрахована у відповідності до 4-х різних протоколів:

- протокол №4-20 від 23.04.2014 по розгляду акту про порушення №104312 від 10.04.2014, згідно якого вирішено нарахувати кількість недорахованої електроенергії згідно п. 2.9 по формулі 2.7 Методики за період з 10.10.2013 -10.04.2014 за 6 місяців, на суму 13 393,54 грн.;

- протокол №2-29 від 25.02.2015 по розгляду акту про порушення №100599 від 10.12.2014, згідно якого вирішено нарахувати кількість недорахованої електроенергії згідно п. 2.9 по формулі 2.7 Методики за період з 10.06.2014 по 10.12.2014 за 6 місяців, на суму 4 376,44 грн.;

- протокол №19-18 від 19.12.2014 по розгляду акту про порушення №100598 від 09.12.2014, згідно якого вирішено нарахувати кількість недоврахованої електроенергії згідно п. 2.7 по формулі 2.10 Методики за період з 09.12.2013 по09.12.2014 за 12 місяців, на суму 4 095,35 грн.;

- протокол №5-4 від 26.05.2015 по розгляду акту про порушення №100712 від 07.04.2015, згідно якого вирішено нарахувати кількість недорахованої електроенергії згідно п. 2.9 по формулі 2.7 Методики за період з 07.10.2014 по07.04.2015 за 6 місяців, на суму 3 882,07 грн.

Отже, позивач об'єднав вимоги про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію, розраховану згідно 4-х різних протокольних рішень, по кожному з них позивачем подано різні, хоч і подібні докази.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні як спільність підстав виникнення позовних вимог, так і доказів, поданих на їх підтвердження, а сумісний розгляд вимог прро стягнення заборгованості, розрахованої за чотирма різними протоколами перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін у одній судовій справі, що насамперед суттєво ускладнить вирішення спору. Тобто, за таких позовних вимог під час здійснення розгляду спору господарському суду неможливо буде з'ясувати всі фактичні обставини, які безумовно мають впливати на встановлення правомірності дій кожної із сторін цього позову, в той же час коли специфікою господарського судочинства є вирішення спору у найкоротші строки встановлені чинним господарським процесуальним законодавством.

Приписами п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі №5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками, в тому числі оригінал платіжного доручення №346459 (#121292976) від 30.03.2016р. про сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Суддя ОСОБА_1