РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016Справа №910/14766/16

За позовом: РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "БРИТИШ МОТОРС УКРАЇНА";

про: стягнення 85.622,32 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Гармашов Б.С. - за довіреністю від 08.02.2016 № 14;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БРИТИШ МОТОРС УКРАЇНА" про стягнення 85.622,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між останнім та науково-дослідним інститутом "КВАНТ" договором на оренду нежитлових приміщень від 03.02.2003 № 43, що станом на 07.06.2016 призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором в сумі 85.622,32 грн., з яких: основна заборгованість складає 80.584,35 грн. та пеня в сумі - 5.037,97 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/14766/16. Розгляд справи призначений на 12.09.2016.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 ГПК, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 ГПК справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між науково-дослідним інститутом "КВАНТ", як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "БРИТИШ МОТОРС УКРАЇНА", як орендарем, (далі - відповідач) укладено договір на оренду нежитлових приміщень від 03.02.2003 № 43 (далі - Договір) відповідно до предмету якого орендодавець передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне нежитлове приміщення загальною площею 198 м2, у корпусі 21, що перебуває на балансі орендодавця (далі - орендодавець/Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про оцінку майна і становить за незалежною оцінкою на 01.11.2002 - 428.640,630 грн. Приміщення розташовані за адресою: 03150, м. Київ, вул. Димитрова, 5 (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору сторонами визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць по якому є інформація про індекс інфляції) - січень 2003 - 5.553,12 грн.

Орендна плата за перший місяць - лютий 2003 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2003.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору, перерахування здійснюється відповідачем до 12 числа кожного місяця наступного таким чином: 30 % орендної плати перераховується до державного бюджету, 70 % орендної плати перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця.

Положеннями п. 3.5 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному в п. 3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідач, зокрема, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2 Договору).

У відповідності до п. 10.1 Договору, цей діє з 16.07.2003 до 16.07.2013 включно.

Згідно з п. 10.3 Договору, у разі відсутності зави однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення його строку він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами спору Договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, що належить державі, тому права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України та Параграфу 5 Глави 30 Розділу VI Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного і комунального майна".

Частинами 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Приписом ст. 2 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна.

Орендодавцями є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю (ст. 5 Закону України "Про оренду державного і комунального майна").

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем грошового зобов'язання за Договором. Відповідач у встановлений п. 3.3 Договору строк орендну плату за користування нерухомим майном, що є предметом оренди на користь державного бюджету сплатив частково. Наведена обставина станом на 07.06.2016 призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором та звернення позивача до господарського суду з метою захисту своїх порушених прав шляхом стягнення з відповідача 80.584,35 грн.

Крім того, враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 5.037,97 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо погашення відповідачем суми заборгованості, наявної за Договором, в сумі 80.584,35 грн. сторонами спору до суду не подано.

Підсумовуючи сукупність наведених фактів, суд відзначає, що факт наявності заборгованості у відповідача належним чином доведено, документально підтверджено і, в той же час, відповідачем не спростовано, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 80.584,35 грн. є правомірною та такою що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Статтею 29 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" встановлено, що за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 5.037,97 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, які підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БРИТИШ МОТОРС УКРАЇНА" (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, буд. 21-А; ідентифікаційний код 31200706) в дохід державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі міста Києва, код одержувача: 37995466, банк одержувача - ГУ ДКСУ в місті Києві, р/р 0011, МФО 820019, КЕКД 22080300, призначення платежу - плата за оренду іншого державного майна) основну заборгованість в сумі 80.584 (вісімдесят тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 35 коп.; пеню в сумі 5.037 (п'ять тисяч тридцять сім) грн. 97 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БРИТИШ МОТОРС УКРАЇНА" (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, буд. 21-А; ідентифікаційний код 31200706) в дохід державного бюджету України судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 вересня 2016 року

Суддя С.В. Балац