ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 р. Справа № 909/614/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тріан Компані", вул. Голосіївська, 7, корп. 1-А, оф. 5, м. Київ, 03039,

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД", АДРЕСА_1, 76018,

про стягнення заборгованості за договором про організацію перевезень № 08 від 21.07.2015 року в сумі 152 065,37 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність б/н від 24.06.2016 року)

від відповідача: представники не з"явилися

встановив: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тріан Компані" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про організацію перевезень № 08 від 21.07.2015 року в сумі 152 065 грн. 37 коп., з них 130 000 грн.00 коп. - основного боргу, 13 000 грн. 00 коп.- пені, 2 047 грн. 44 коп. - 3% річних, 7 017 грн.93 коп. - інфляційні нарахування.

Позовні вимоги обрунтовані неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 про організацію перевезень №08 від 21.07.2015 року, зокрема щодо оплати за надання послуг.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов та будь-яких пояснень стосовно обставин справи суду не подав. Ухвали суду по справі . з відомостями про дату, час та місце розгляду справи, направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вх.№7735 від 28.07.2016 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

21 липня 2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тріан Компані" ( по договору - виконавець/по справі - позивач) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (по договору - замовник/по справі - відповідач) укладено договір про організацію перевезень №08, відповідно до умов якого (п.1.1 ОСОБА_3) позивач зобов"язався за рахунок відповідача організувати виконання визначених договором послуг. пов"язаних з перевезенням вантажів на підставі попередньої заявки замовника.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно п. 7.1 вказаного договору розрахунки за надання послуг між позивачем та відповідачем проводиться в безготівковому порядку або іншим незабороненим законодавством способом.

Згідно п. 7.4 ОСОБА_3 оплата проводиться відповідачем протягом 60 днів, після отримання належно оформлених Документів.

В силу п.3.4.2 ОСОБА_3 відповідач зобов"язаний за належне виконане перевезення оплатити кошти у обсязі та у строки передбачені ОСОБА_3.

Претензією №2 від 27.04.16 року позивач звернувся до відповідача про негайне вжиття заходів щодо погашення заборгованості за надані послуги перевезення згідно договору №08 від 21.07.16.

Відповідач згідно гарантійного Листа-відповіді, долученого до матеріалів справи, заборгованість по договору визнав, однак добровільно не оплатив.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з ОСОБА_3.

ОСОБА_3 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір про організацію перевезень №08 від 21.07.15р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ч. ч. 1,3 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.931 Цивільного кодексу України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування (ч.2 ст.12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про організацію перевезень №08 від 21.07.15 позивач надав відповідачу послуги з перевезення працівників підприємства на загальну суму 652 700 грн. 00 коп. доказом чого є підписані та скріплені печаткою відповідача акти надання послуг №1 від 03.08.17, №2 від 03.08.15, №3 від 04. 08.15, №4 від 04.08.15, №5 від 05.08.15, №6 від 05.-8.15, №7 від 05.08.15, №8 від 06.08.15, №9 від 06.08.15, №10 від 06.08.15, №11 від 07.08.15, №12 від 07.08.15, №13 від 10.08.15 , №13 від 10.08.15, №14 від 11.08.15, №15 від 11.08.15, №16 від 12.08.15, №17 від 12.08.15, №18 від 13.08.12, №19 від 17.08.15, №20 від 17.08.15, №21 від 17.08.15, №22 від 17.08.15, №23 від 17.08.15, №24 від 17.08.15, №25 від 18.08.15, №26 від 18.08.15, №27 від 19.08.15, №28 від 20.08.15, №29 від 25.08.15, №30 від 25.08.15, №31 від 27.08.15, №33 від 28.08.15, №34 від 28.08.15, №35 від 28.08.15, №37 від 31.08.15, №38 від 03.09.15, №39 від 04.09.15, №40 від 04.09.15, №41 від 07.09.15, №43 від 10.09.15, №44 від 10.09.15, №45 від 14.09.15, №49 від 16.09.15, №50 від 16.09.15, №51 від 17.09.15, №52 від 18.09.15, №53 від 18.09.15, №54 від 21.09.15, №55 від 21.09.15, №57 від 24.09.15, №58 від 30.09.15, №59 від 01.10.15, №60 від 01.10.15, №62 від 10.10.15, №63 від 16.10.15, №64 від 23.10.15, №65 від 26.10.15, №66 від 29.10.15, №67 від 30.10.15, №68 від 02.11.15, №69 від 03.11.15, №70 від 06.11.15.

У зв"язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань по договору, зокрема пунктів 3.4.2 та 7.4 про організацію перевезень №08 від 21.07.15, у відповідача виникла перед позивачем на момент подання останнім позову заборгованість на суму 130 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача подав суду Акт звіряння та доданих до нього платіжних доручень, з якого вбачається про часткове погашення основного боргу після звернення з позовом до суду на суму 115 000 грн.00 коп. Таким чином непогашеною залишилась заборгованість в сумі 15 000 грн.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 15 000 грн. 00 коп. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволення. В частині стягнення 115 000 грн. 00 коп. основного боргу, з урахуванням п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України провадження у справі слід припинити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 13 000 грн., 2 047 грн. 44 коп. - 3% річних, 7 017 грн.93 коп. - інфляційні нарахування, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 цього ж кодексу штрафними санкціями визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549, 550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 551 ЦК України, п.4 ст.231 ГК України, якщо предметом неустойки є грошова сума і її розмір законом не визначений, розмір неустойки встановлюється договором.

Пунктом 6.1.1 ОСОБА_3 №08 від 21.07.15 року сторонами узгоджено, що у випадку порушення строків оплати по договору відповідач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, але не більше 10% вартості послуг зазначених в заявці, оплата якої була прострочена.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, інфляційних втрат та три проценти річних, суд приходить до висновку про обгрунтованість їх нарахування та таких, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку частково задоволити позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тріан Компані" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (далі - відповідач), зокрема в частині стягнення заборгованості за договором про організацію перевезень № 08 від 21.07.2015 року в сумі 37 065 грн. 37 коп., з них: 15 000 грн.00 коп. - основного боргу, 13 000 грн.00коп. - пені, 2 047 грн. 44 коп. - 3% річних, 7 017 грн.93 коп. - інфляційні нарахування. В решті позову проваджєння у справі припинити.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправельних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З врахування наведеного, суд приходить до висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судового збору в сумі 2 280 грн. 99 коп.

Керуючись ст. ст. 9, 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність",ст. ст. 11, 526, 530, 549, 550, 551, 625-629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 218, 220, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 32, 43, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тріан Компані" до товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" про стягнення заборгованості за договором про організацію перевезень № 08 від 21.07.2015 року в сумі 152 065 грн. 37 коп., з них 130 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 13 000 грн. 00 коп. - пені, 2 047 грн. 44 коп. - 3% річних, 7 017 грн.93 коп. - інфляційні нарахування задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (АДРЕСА_1, 76018, код 32605152) ) на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тріан Компані" (вул. Голосіївська, 7, корп. 1-А, оф. 5, м. Київ, 03039, код 39855837) заборгованість в сумі 37 065 грн. 37 коп. (тридцять сім тисяч шістдесят п"ять гривень тридцять сім копійки), з них: 15 000 грн.00 коп. (п"ятнадцять тисяч гривень) - основного боргу, 13 000 грн.00 коп. (тринадцять тисяч гривень) - пені, 2 047 грн. 44 коп. (дві тисячі сорок сім гривень сорок чотири копійки) - 3% річних, 7 017 грн.93 коп. (сім тисяч сімнадцять гривень дев"яносто три копійки) - інфляційні нарахування. та 2 280 грн. 99 коп. (дві тисячі двісті вісімдесят гривень дев"яносто дев"ять копійки) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.09.16

Суддя Фанда О. М.