ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

30.08.2016р. Справа № 917/1107/16

За позовом Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства "Мелені", вул. Шевченка 39, с.Радчиці, Овруцький район, Житомирська область, 11101

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", вул.Героїв Майдану, 82, офіс 23, м.Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення 388 817,47 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 №9 від 15.08.2016р.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 388 817,47 грн. боргу за товар згідно договору на закупівлю молока № 1527/15-БМ від 22.01.2015 р.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (поштове повідомлення в матеріалах справи), письмових пояснень чи заперечень по суті спору суду не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідач правом на подання відзиву згідно ст. 59 ГПК України не скористався, заперечень по суті спору суду не надав; свого повноважного представника в судове засідання не направив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін, тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Між Приватно орендним сільськогосподарським підприємством «Мелені» (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білогіря молокопродукт" (відповідачем) був укладений Договір на закупівлю молока № 1527/15-БМ від 22 січня 20105 року (надалі - Договір); (т. а.с.).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач, як постачальник, зобов'язався систематично поставляти у власність відповідача (покупця) молочну сировину (молоко коров'яче, сире, незбиране яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню) ДСТУ 3662-97), далі за текстом - молоко, а відповідач (покупець) зобов'язався приймати й оплачувати молоко на умовах та в порядку визначеному цим договором.

Згідно п. 4.2. Договору кількість молока зазначається у спеціалізованій товарній накладній на перевезення молочної сировини за Формою-1 ТН (МС), затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики України №176 від 01.07.2002 року, ціна у протоколах погодження цін (додаток №1), які після погодження, належного оформлення та підписання сторонам, є невід"ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 8.1 Договору строк його дії - до 31 грудня 2015р., а в частині виконання сторонами грошових зобов"язань - до моменту їх повного виконання. За п. 8.2 Договору у разі відсутності письмової заяви сторони про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця до моменту закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як додатки до Договору сторонами були підписані протоколи погодження цін від 22.01.2015 р., 16.03.2015 р., 01.011.2015 р., 12.11.2015 р., 20.11.2015 р., 01.12.2015 р., 25.04.2016 р., 01.05.2016 р., 16.05.2016 р., 26.05.2016 р.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 3 258 612,95 грн., що підтверджується приймальними квитанціями № 14 від 31.01.2015 р. за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р., № 14 від 28.02.2015 р. за період з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р., № 14 від 31.03.2015 р. за період з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р., № 14 від 01.04.2015 р. за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р., № 12 від 31.05.2015 р. за період з 01.05.2015 р. по 31.05.2015 р., № 12 від 30.06.2015 р. за період з 01.06.2015 р. по 30.06.2015 р., № 10 від 31.07.2015 р. за період з 01.07.2015 р. по 31.07.2015 р., № 10 від 31.08.2015 р. за період 01.08.2015 р. по 31.08.2015 р., № 14 від 30.09.2015 р. за період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р., № 13 від 31.10.2015 р. за період з 01.10.2015 р. по 31.10.2015 р., № 13 від 30.11.2015 р. за період з 01.11.2015 р. по 30.11.2015 р., № 12 від 31.12.2015 р. за період з 01.12.2015 р. по 31.12.2015 р., № 8 від 31.01.2016 р. за період з 01.01.2016 р. по 31.01.2016 р., № 8 від 29.02.2016 р. за період з 01.02.2016 р. по 29.02.2016 р., № 11 від 31.03.2016 р. за період з 01.03.2016 р. по 31.03.2016 р., № 9 від 30.04.2016 р. за період з 01.04.2016 р. по 30.04.2016 р., № від 31.05.2016 р. за період з 01.05.2016 р. по 31.05.2016 р.. (т., а.с.).

За п. 4.3.Договору право власності на молоко переходить до покупця з моменту приймання і визначається датою підписання представником покупця товарної накладної на його перевезення.

Відповідно до п. 5.4. Договору, покупець здійснює оплату за придбане молоко, у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту переходу права власності на молоко.

Відповідач за одержаний товар розрахувався частково, сплативши 2 869 795,40 грн., що підтверджується виписками банку по поточному рахунку позивача (т.а.с.).

Залишок заборгованості у сумі 388 817,47 грн. відповідачем не сплачено.

При винесенні рішення суд виходитьз наступного:

Стаття 712 ЦК України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не повністю оплатив отриманий товар у встановлені у Договорі строки, заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 388 817,47 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 388 817,47 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3, ст. 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1720,50 грн. покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогіря молокопродукт" (вул. Героїв Майдану, буд. 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300 ідентифікаційний код 33707592) на користь Приватно орендного сільськогосподарського підприємства «Мелені» (вул. Шевченка, буд. 39, с. Радчиці, Овруцький район, Житомирська область, 11101, ідентифікаційний код 03728392) заборгованість за Договором на закупівлю молока № 1527/15-БМ від 22.01.2015 р. в розмірі 388 817, 47 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 5 832,26 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 07.09.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.