РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/13237/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Юнекс Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс"

про визнання рішення загальних зборів учасників товариства від 27.04.2016, оформлене протоколом №2 недійсним

Представники сторін:

від позивача: Захаренкова Ю.М. - представник за довіреністю № 36 від 11.07.2016 р.;

від відповідача: Стецюк Я.В. - представник за довіреністю б/н від 24.06.2016 р.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Юнекс Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" про визнання рішення загальних зборів учасників товариства від 27.04.2016, оформлене протоколом №2 недійсним.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.07.2012 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №0.78.0712.ЮО_К, відповідно до умов якого банк надав товариству в тимчасове платне користування грошові кошти у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 8 000 000,00 грн. на строк до 10.07.2015 під 20% процентів річних. Додатковою угодою №12 до кредитного договору продовжено термін погашення кредитної лінії до 06.07.2016 року.

Загальними зборами учасників товариства прийнято рішення, оформлене протоколом № 2, про припинення діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Олійно-жировий альянс» шляхом його ліквідації, створення ліквідаційної комісії та надання повноважень на здійснення ліквідації товариства, про звільнення директора товариства, встановлення порядку та строків ліквідації товариства та прийняття претензій та вимог кредиторів.

Позивач вважає, що рішення загальних зборів прийняте з порушенням умов кредитного договору та направлене на уникнення необхідності виконання власних зобов'язань з повернення кредитних коштів, що в цілому порушує права позивача, як кредитора.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2016 року порушено провадження у справі №910/13237/16, розгляд справи призначено на 02.08.2016 року.

01.08.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

02.08.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 02.08.2016 року представник позивача підтримав подану заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача заперечував проти даної заяви.

Суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник відповідача подав додаткові документи по справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Оголошується перерва до 06.09.2016 року.

17.08.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

02.09.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 06.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

12.07.2012 року між публічним акціонерним товариством "Юнекс Банк" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" (позичальник) укладено кредитний договір №0.78.0712.ЮО_К, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії, в розмірі 8 000 000,00 грн., на строк до 10.07.2015 року (включно), а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією, комісії та виконати свої зобов'язання в повному обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Додатковою угодою №12 від 08.07.2015 року до кредитного договору продовжено термін погашення кредитної лінії до 06.07.2016 року.

Відповідно до п.7.1.2 кредитного договору до повного виконання зобов'язань по цьому договору позичальник зобов'язується: не здійснювати без попередньої письмової згоди банку наступні дії: злиття, поділ, приєднання, перетворення, виділ, заснування нових юридичних осіб, прийняття рішення про ліквідацію позичальника, а також щодо внесення змін та доповнень до установчих документів про статус позичальника.

27.04.2016 року відбулися загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" на яких прийнято рішення, що оформлені протоколом №2, про припинення шляхом ліквідації товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс", створення ліквідаційної комісії та призначення ліквідатора - Булаха Олександра Івановича.

Позивач зазначає, що рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" №2 про припинення діяльності товариства від 27.04.2016, прийнято всупереч п.7.1.2 кредитного договору без належного повідомлення про прийняте рішення позивача протягом 3-х банківських днів, як це зазначено в п.7.1.6 кредитного договору.

Відповідно до статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч.1 статті 150 ЦК України товариство з обмеженою відповідальністю може бути ліквідоване за рішенням загальних зборів його учасників, у тому числі у зв'язку зі спливом строку, на який товариство було створене, а також за рішенням суду - у випадках, встановлених законом.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників (ч.1 статті 145 ЦК України).

Відповідно до п.10.1 статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" протокол №13/14 від 07 серпня 2014 року, для організації діяльності товариства в його структурі створюються наступні органи управління: вищий орган управління, через який в управлінні товариством беруть участі усі учасники товариства - Загальні збори учасників.

Вищим органом управління товариством є загальні збори учасників (п.10.2 статуту).

Згідно з п.10.6 статуту, до кола питань, які є виключною компетенцією загальних зборів належать: прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Пунктом 12.8.1 статуту передбачено, що товариство ліквідується за рішенням загальних зборів учасників.

Відповідно до ч.1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що прийняття рішення про припинення шляхом ліквідації товариства належить до виключної компетенції загальних зборів, які відповідно, утворюються з учасників товариства, а не юридичної особи, з якою у позивача укладено договір.

Зазначене право учасників не може бути обмежене, крім випадків, передбачених законом, положення п.7.1.2 кредитного договору, на які посилається позивач в обґрунтування свого позову, не є такою обставиною, оскільки діюче законодавство не передбачає можливості встановлення у цивільно-правовій угоді умов попереднього погодження учасником з будь-якими особами можливості голосування на загальних зборах за рішення, наслідком прийняття якого може бути припинення юридичної особи.

Отже, у будь-якому разі невиконання стороною кредитного договору зобов'язання щодо не здійснення дій, направлених на припинення діяльності товариства без дозволу банку, не може бути підставою для визнання недійсними рішень зборів учасників господарського товариства, оскільки визнання недійсним акту органу управління господарського товариства у зв'язку з його невідповідністю умовам договору, укладеним цим товариством законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Вищого господарського суду України у справі № 910/5315/14 від 10.11.2014, № 5016/773 від 30.10.2012, у справі № К17/135-11 від 17.07.2012, у справі №31/173пн від 30.03.2011 та ін.

По суті, рішення загальних зборів учасників та інших органів господарського товариства є актами, у зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При цьому, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Так, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (ст. ст. 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч.4 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства"); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (ст. ст. 40, 45 Закону України "Про господарські товариства"). (Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008)

Із протоколу №2 загальних зборів учасників товариства від 27.04.2016 року вбачається, що на цих загальних зборах був присутній учасник ОСОБА_4, який володіє 100 % голосів та відповідні питання були включені до порядку денного, а відтак оспорюванні рішення прийняті за наявності кворуму та в межах визначеної Законом України "Про господарські товариства" компетенції, тобто у відповідності до приписів норм чинного законодавства і підстави вважати їх недійсними відсутні.

Слід зауважити також і на тому, що рішення загальних зборів акціонерів (учасників) може бути оскаржене лише акціонером (учасником), права та охоронювані інтереси якого порушені, тоді як позивач не був та не є учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс".

Доводи позивача про те, що порушення умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії №0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012 є підставою для визнання недійсним акту органу корпоративного управління, є необґрунтованими, оскільки визначення компетенції загальних зборів товариства, порядок прийняття ними рішень, підстави визнання недійсним рішення загальних зборів товариства врегульовано Законом України "Про господарські товариства", а питання правових наслідків при порушенні зобов'язання визначено статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 13.05.2016 у газеті «Голос України» №87(6341) було надруковано оголошення щодо прийняття рішення на загальних зборах учасників про припинення юридичної особи шляхом ліквідації.

Таким чином банк, як кредитор, не був позбавлений можливості звернутись у встановлений законом строк з заявою про визнання його вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутності правових підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" від 27.04.2016, оформлене протоколом №2 про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст.33, ст.ст. 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 13.09.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий