РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016Справа №910/12612/16

За позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ)

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спор

ОСОБА_1

про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового

відшкодування в розмірі 9 557,47 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_2 довіреністю № б/н від 14.03.2016

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 9 557,47 грн. в результаті настання страхової події, дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.11.2013 о 14 год. 30 хв. на проспекті Першотравневому в м. Полтаві за участю транспортних засобів "Тойота", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ-3110», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/12612/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 27.07.2016 від відповідача та 28.07.2016 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які залучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2016 надав оригінали документів для огляду у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та надав клопотання про витребування інформації у Податкової інспекції та Пенсійного фонду відносно водія ОСОБА_1, щодо з'ясування факту перебування вказаної особи у службових (трудових) відносинах з відповідачем у справі ДНВК "Київський інститут автоматики" на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2013 на проспекті Першотравневому в м. Полтаві та за весь період, тобто факт оформлення трудових відносин з моменту зарахування та звільнення.

Представник відповідача заперечень проти даного клопотання не навів, просив відмовити у позові повністю.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва, з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі визнав за доцільне задовольнити клопотання представника позивача щодо витребування доказів у справі.

Також, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1, оскільки останній є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 відкладено розгляд справи та призначено на 07.09.2016, у зв'язку з залученням у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та зобов'язано позивача надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 05.09.2016 від позивача надійшла заява про долучення доказів направлення копії позовної заяви третій особі та про розгляд справи без участі представників позивача.

Позивач та третя особа у судове засідання 07.09.2016 уповноважених представників не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Через відділ діловодства суду 30.08.2016 від Центрального об'єднання управління пенсійного фонду України в м. Києві та 05.09.2016 від ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві надійшли відповіді на судові запити, які залучено до матеріалів справи.

Представник відповідача надав документи для залучення до матеріалів справи та надав усні пояснення по суті спору , просив відмовити у позові повністю.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника позивача.

У судовому засіданні 07.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 о 14 год. 30 хв. на проспекті Першотравневому в м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Тойота", державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ-3110», державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1

Позивач пояснив, що на дату скоєння цієї пригоди водій цього підприємства не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина водія відповідача, ОСОБА_1, підтверджується постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2013 у справі №552/8048/13-п та довідкою ВДАІ м. Полтави УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до положень ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З листа відповідача, що надійшов на адресу позивача 20.05.2014 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 на момент ДТП перебував з Державною науково-виробничою корпорацією «Київський інститут автоматики» у трудових відносинах.

Отже, позивач дійшов висновку, що відповідальною особою за завдані збитки в силу положення ст. 1172 ЦК України, є відповідач по справі - Державна науково-виробнича корпорація «Київський інститут автоматики».

Позивач зазначає, що у зв'язку з залученням Аварійного комісара відповідно до положення ст. 40 Закону Україна «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) МТСБУ понесло витрати в розмірі 910 гри. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота», державний номер НОМЕР_3, що належав державному підприємству «Полтавський комбінат хлібопродуктів», за кермом якого знаходився водій, ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно з полісом № АС/7522422, строк дії якого з 11.10.2013 по 10.10.2014 року.

Відповідно до звіту № 4940 від 22 листопада 2013 року, складеного спеціалістом ПП Центр незалежної оцінки та експертизи, розмір завданих збитків у результаті пошкодження автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3, у результаті ДТП, що належав державному підприємству «Полтавський комбінат хлібопродуктів», визначений згідно зі ст. 29 Закону, склав суму 8 647 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

22.11.2013 представник потерпілого повідомив про страховий випадок та 22.11.2013 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ.

Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій осіб. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 Закону, МТСБУ 27.01.2014 здійснило регламентну виплату потерпілому, перерахувавши кошти на рахунок СТО ТОВ «Техноценр - Кузов» в розмірі 8 647 грн. 47 коп., що підтверджується наказом №401 та платіжним дорученням №1/1-22210 від 28.01.2014 (містяться в матеріалах справи). Згідно з п.38.2.1. ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Враховуючи наведене, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до господарського суду з даним позовом до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 9 557,47 грн. в результаті настання страхової події, дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.11.2013 о 14 год. 30 хв. на проспекті Першотравневому в м. Полтаві за участю транспортних засобів "Тойота", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ-3110», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 37.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи не застрахована, позов може бути пред'явлений, до юридичної особи - у зв'язку з завданням їхнім працівником шкоди підчас виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридичної особа або фізичної особи відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Проте, в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт перебування винної особи у трудових відносинах з відповідачем. Зокрема, суду надано відповідачем докази особистої заяви ОСОБА_1 від 12.12.2013 про прийняття на роботу до ДНВК «КІА» до юридичного відділу на посаду техніка (міститься в матеріалах справи).

Також на запит суду 30.08.2016 від Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві та 05.09.2016 від ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві надійшли відповіді на судові запити, в яких зазначено, що на момент ДТП ОСОБА_1 та Державна науково-виробнича корпорація "Київський інститут автоматики" ще не перебували у трудових відносинах.

Враховуючи наведене, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 9 557,47 грн., заявлені помилково, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю. 2. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 12.09.2016

Суддя І.О. Андреїшина