РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016Справа №910/12167/16

За позовом Нижньосірогозької районної ради Херсонської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору оренди приміщень та стягнення 13 131,42 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Жданова Н.В. - представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа за позовом Нижньосірогозької районної ради Херсонської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди приміщень та стягнення 10 884, 53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за договором оренди нежилих будівель від 02.11.2007 року, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 9775,31 грн зі сплати орендної плати за період з травня 2015 року по травень 2016 року та 1 109,22 грн - заборгованості з відшкодування земельного податку.

Ухвалою судді Господарського суду міста Києва Пригуновою А.Б. від 05.07.2016 року порушено провадження у справі № 910/12167/16.

За результатом проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/12167/16, справу передано для подальшого розгляду судді Шкурдовій Л.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2016 року справу №910/12167/16 прийнято до свого провадження суддею Шкурдовою Л.М.

10.08.2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд розірвати договір оренди нежилих будівель від 02.11.2007 року та стягнути з відповідача 11 437,08 грн заборгованість по оплаті орендної плати та 1 694,34 грн - заборгованість з відшкодування витрат на сплату земельного податку за період з травня 2015 року по серпень 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача прийнята Господарським судом міста Києва.

Статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" змінено територіальну підсудність судових справ у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях. Зазначеною статтею Закону передбачено, зокрема, забезпечення розгляду справ господарського суду Автономної Республіки Крим господарським судом Київської області, господарського суду міста Севастополя - господарським судом міста Києва, Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

Оскільки місце реєстрації відповідача згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місто Севастополь, дана справа з урахуванням ст.15 ГПК України, підсудна Господарському суду міста Києва.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідача було повідомлено про час і місце судового засідання шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці Господарського суду міста Києва офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет у відповідності до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2007 року між Нижньосірогозькою районною радою Херсонської області (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди нежилих будівель від 02.11.2007 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежилі будівлі, які складаються з друкарні з верандою літ. А,а, площею 248,7 кв.м., гаражу літ. Б, площею 221,0 кв.м., вбиральні літ.В, площею 2,6 кв.м. (в подальшому - Майно), розташовані за адресою АДРЕСА_2.

Приміщення належить Орендодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.01.2007 року Нижньосірогозькою селищною радою на підставі рішення виконкому Нижньосірогозької селищної ради № 6 від 10.01.2007 року, зареєстрованого в Генічеському державному бюро технічної інвентаризації 15.01.2007 року, реєстраційний номер 17485497, номер запису 99 в книзі 17, що знаходяться на балансі Орендодавця.

Згідно з п.2.4. Договору майно вважається поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Відповідно до 3.1. Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць оренди 260,37 грн.

Згідно з п.3.2. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п.3.3. Договору орендна плата перераховується до районного бюджету щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Згідно з п.10.1. Договору цей договір укладено строком на 10 років, що діє з 2 листопада 2007 року до 02 листопада 2017 року включно.

21.02.2012 року між сторонами Договору укладено Додаткову угоду від 21.02.2012 року до Договору оренди нежилих будівель від 02.11.2007 року, за змістом якої орендар зобов'язався щомісячно компенсувати витрати по сплаті районною радою земельного податку під об'єктом оренди не пізніше 12 числа, наступного за звітним місяцем пропорційно до річної суми.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що у відповідача існує заборгованість по оплаті орендної плати, що є підставою у відповідності до ч.1 ст.782 ЦК України для розірвання договору та стягнення існуючої заборгованості по орендній платі та відшкодування витрат позивача по сплаті земельного податку під об'єктом оренди.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, тобто обов'язок зі сплати орендної плати закон покладає на Орендаря, а право на отримання орендної плати закон надає Орендодавцю.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з ч.4 ст.286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за умовами договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачу орендну плату.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач звертався до відповідача з листами №57/01-18 від 13.08.2015 року, №65/01-18 від 07.09.2015 року, в яких вимагав оплатити заборгованість по сплаті орендної платі та відшкодувати витрати по сплаті земельного податку.

Доказів оплати позивачу орендної плати в повному обсязі за період з травня 2015 року по серпень 2016 року відповідачем суду не надано, наявність заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 11 437,08 грн не спростовано, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За умовами укладеної сторонами Додаткової угоди від 21.02.2012 року до Договору оренди нежилих будівель від 02.11.2007 року орендар зобов'язався щомісячно компенсувати витрати по сплаті районною радою земельного податку під об'єктом оренди не пізніше 12 числа, наступного за звітним місяцем пропорційно до річної суми.

Позивачем до матеріалів справи долучено платіжні доручення та виписки Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області за період з лютого 2012 року по липень 2016 на підтвердження сплати позивачем земельного податку під об'єктом оренди на загальну суму 2 920,71 грн. Відповідачем частково відшкодовано позивачу витрати по сплаті земельного податку під об'єктом оренди на суму 1 226,37 грн, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем в частині відшкодування витрат позивача по сплаті земельного податку під об'єктом оренди склала 1 694,34 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів відшкодування позивачу витрат позивача по сплаті земельного податку під об'єктом оренди за спірний період відповідачем суду не надано, наявність та розмір заборгованості не спростовано, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 694,34 грн. - витрат позивача по сплаті земельного податку під об'єктом оренди підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 610-611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, оскільки відповідачем були порушені умови Договору оренди в частині здійснення орендних платежів, суд дійшов висновку, що вимоги про розірвання Договору оренди є доведеними та обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (99046, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь Нижньосірогозької районної ради Херсонської області (74701, Нижньосірогозький район, селище міського типу Нижні Сірогози, вул.Садова, буд.7, ) 11 437 (одинадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн 08 коп - заборгованість по оплаті орендної плати, 1 694 (тисячу шістсот дев'яносто чотири) грн 34 коп - заборгованість з відшкодування витрат на сплату земельного податку та 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. Розірвати Договір від 02.11.2007 року оренди нежилих будівель, які складаються з друкарні з верандою літ. А,а, площею 248,7 кв.м., гаражу літ. Б, площею 221,0 кв.м., вбиральні літ.В, площею 2,6 кв.м. (в подальшому - Майно), розташовані за адресою с.м.т. Нижні Сірогози Херсонської області вул.Чкалова, 21, укладеного між Нижньосірогозькою районною радою Херсонської області (74701, Нижньосірогозький район, селище міського типу Нижні Сірогози, вул.Садова, буд.7, ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (99046, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 07.09.2016