КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
"16" вересня 2016 р. Справа №910/21898/13
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Скрипки І.М.
Станіка С.Р.
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 року по справі № 910/21898/13 (суддя Чебикіна С.О.)
за позовом Концерну "Військторгсервіс"
до Військової частини НОМЕР_1
третя особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України
про стягенння 33 657,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21898/13 позовні вимоги задоволено повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- поновити строк для подачі апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21898/13;
- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/21898/13 та направити справу на новий розгляд.
За розглядом матеріалів поданої апеляційної скарги, остання підлягає поверненню з наступних підстав.
Згідно положень ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом; у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.
Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.
Виходячи зі змісту наведених положень ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).
У п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році від 15.03.2007 № 01-8/123 зазначено:
Згідно з частиною першою статті 53 ГПК за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.
Отже, наведена норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК.
Таким чином, згідно приписів ст. 53 та ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний суд при розгляді клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги має враховувати, що відповідно до норм ст. 53 ГПК України суд може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску строку.
Приймаючи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, доводи та обставини, які наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку мають бути підтверджені належними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 ГПК України.
В обґрунтування клопотання щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги скаржник зазначає, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2014р. було повернуто апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 в зв`язку з відсутністю доказів про направлення копії апеляційної скарги іншій стороні та не надано доказів про сплату судового збору, а ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2015р. було повернуто апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 в зв`язку з невірно сплаченим судовим збором.
Згідно зі ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.
Відповідно до ч.2 та 3 ст.22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.
Сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
При цьому, як свідчать матеріали справи апелянт в період з 14.08.2015р. по 05.09.2016р. не скористався своїм правом передбаченим положеннями ст.97 ГПК України, зокрема, щодо своєчасного усунення недоліків.
Розглядаючи подане апелянтом клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги, судова колегія не вбачає доказів того, що у скаржника існували об`єктивно непереборні, що не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставини для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника та відмовляє в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2011 року.
В зв`язку з відмовою у відновленні строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга не приймається судом і повертається скаржнику без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.
Керуючись ст.ст. 4-6, 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Військовій частини НОМЕР_1 у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 року по справі № 910/21898/13.

2. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 разом із доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Матеріали справи № 910/21898/13 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

С.Р. Станік