ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 922/1525/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Євтушенку Є.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. №700 від 27.04.2016 року

відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 26.10.2015 року, ОСОБА_3, дов. б/н від 26.08.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2121 Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 18 липня 2016 року у справі №922/1525/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», м. Харків

про визнання кредиторських вимог

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання кредиторських вимог Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" в особі комісії з виділу (відповідачем) та зобов'язання виконати зобов'язання перед кредитором в розмірі 55653679,91 доларів США та 47766351,07 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 1/8 липня 2016 року у справі № 922/1525/16 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18 липня 2016 року у справі № 922/1525/16 та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що після отримання ОСОБА_4 Харківський коксовий завод Заяви з кредиторськими вимогами №9266/5/28-3 від 03.10.2015 ПАТ Сбербанк, комісія з виділу ОСОБА_4 Харківський коксовий завод повинна була розглянути заявлену вимогу та прийняти рішення про задоволення або відхилення, однак вказана заява з кредиторськими вимогами не була розглянута, та не було прийнято жодного рішення, що підтверджується листом №1748 від 20.10.2015 року.

Також вказує на те, що за умовами п. 4.1. Договору поруки відповідач відповідає перед позивачем по зобов'язаннях ТОВ КОКСОТРЕИД та ОСОБА_4 ТЕРМОЛАИФ як солідарний боржник. Поручитель та боржники за Кредитними договорами 3, 4, 5, 6 залишаються зобов'язаними перед позивачем до того моменту, поки всі зобов'язання за Кредитними договорами не будуть виконані повністю.

При цьому, вимоги позивача до відповідача по договору поруки 04.09.2012 не являються забезпеченими, а отже, за висновком позивача, підлягають розгляду комісією з виділу ОСОБА_4 Харківський коксовий завод.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції вказував на відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання ПАТ Сбербанк кредитором ОСОБА_4 Харківський коксовий завод в частині вимог, що випливають з договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66-ЮО, укладеного з ОСОБА_4 Термолайф.При цьому, суд посилався на рішення господарського суду у справі №922/6553/15 від 25.04.2016р., яким було визнано недійсним Договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66-ЮО укладеного з ОСОБА_4 Термолайф

Однак, на момент винесення оскаржуваного рішення господарським судом Харківської області від 18.07.2016р. у справі №922/1525/16 рішення суду першої інстанції у справі №922/6553/15 від 25.04.2016р. не набрало законної сили, оскільки було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ Сбербанк; до того ж, рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2016р. №922/6553/15 було скасоване постановою Харківського апеляційного господарського суду 18.07.2016 року.

Також звертає увагу на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №922/5740/15, предметом спору в якій є визнання припиненим договору поруки від 07.09.2012 року, укладеного з ОСОБА_4 Харківський коксовий завод оскаржується в касаційному порядку (касаційна скарга №6988/4/28-2 від 24.06.2016р.) до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2016 року апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 06.09.2016 року на 9:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 06.09.2016 року підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№8637 від 05.09.2016 року) та його представники у судовому засіданні 06.09.2016 року проти її доводів заперечували, вважають оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що в рамках справ №922/6554/15/15 , №904/43/16 , №922/5740/15, № 904/11194/15 господарськими судами були встановлені факти недійсності договорів про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та припинення договору поруки від 04.09.2012, укладеного між ПАТ Сбербанк та ПРАТ Харківський коксовий завод, з зобов'язань, за якими на думку позивача випливає його право на визнання кредитором ПРАТ Харківський коксовий завод і ці факти мають преюдиціальне значення для даної справи та не підлягають повторному доказуванню.

Також зазначає, що вимоги позивача повністю забезпечені договорами застави, іпотеки та поруки. При цьому вартість майна, наданого в забезпечення як самим відповідачем так і майновими поручителями, значно перевищує суму кредиторських вимог позивача до відповідача. Отже оскільки права позивача при проведенні процедури виділу не порушені внаслідок забезпеченості його вимог до відповідача договорами іпотеки, застави, поруки, то у нього відсутнє право на звернення з позовом до відповідача з цих підстав.

Окрім цього, звертає увагу на те, що всі заявлені позовні вимоги позивача до відповідача про визнання кредитором та виконання зобов'язань перед кредитором фактично є предметом розгляду в межах окремих судових справ, а тому жодна із заявлених позивачем позовних вимог не може бути розглянута до вирішення судами всіх вищевказаних судових спорів та до набрання рішеннями судів законної сили.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, доводи позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали у повідомленні, що розміщено у Бюлетені ЦПУ №162 стр. З від 03.09.2015р. зазначається, що "Приватне акціонерне товариство Харківський коксовий завод, місцезнаходження: 61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, будинок 24, код за , повідомляє, що 04.08.2015р. загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства Харківський коксовий завод прийнято рішення про виділ з товариства, без його припинення, юридичних осіб відповідно до чинного законодавства України. Вимоги кредиторів, що відповідно до чинного законодавства України можуть бути заявлені до товариства в процесі виділу, приймаються на адресу місцезнаходження товариства (61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, будинок 24) до 10.10.2015р. включно

Голова Комісії з виділу - Директор ОСОБА_4 Харківський коксовий завод ОСОБА_5І.

04.10.2015 року ПАТ Сбербанк (далі - Позивач) на офіційну (юридичну) адресу комісії з виділу ОСОБА_4 Харківський коксовий завод (61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, будинок 24), була виправлена Заява №9266/5/28-3 від 03.10.2015р. з кредиторським вимогами.

Позивач просив у вищезазначеній заяві визнати кредиторські вимоги в загальній сумі 55 653 679,91 дол. США та 47766 351,07 грн., з яких:

- за Договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 7111376,25 дол. США та 5948028,54 грн.;

- за Договором про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 12089094,00 дол. США та 15086950,57 грн.;

- за Договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 3396914,63 дол. США та 4758882,61 грн.;

- за Договором про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 409013,89 дол. США та 374521,97 грн.;

- за Договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 31540593,75 дол. США та 20273046,89 грн.;

- за Договором про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі1106687,39 дол. США та 1324920,49 грн.

У відповідь на Заяву з кредиторськими вимогами №9266/5/28-3 від 03.10.2015р. відповідач ОСОБА_6 №1748 від 20.10.2015р. повідомив позивача, що його заява прийнята ОСОБА_4 'Харківський коксовий завод до відома, однак не може бути розглянута у встановленому чинним законодавством України порядку з огляду на те, що до Заяви не додано належним чином посвідченої копії довіреності від юридична особи - АТ СБЕРБАНК на імя представника ОСОБА_7, тому у ОСОБА_4 Харківський коксовий завод відсутні підстави вважати вимоги, викладені у вимозі такими, що відповідають дійсному волевиявленню АТ СБЕРБАНК; вимоги АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод забезпечені договорами застави, іпотеки та поруки. Відтак, права АТ СБЕРБАНК, як кредитора ОСОБА_4 Харківський коксовий завод, не порушуються при здійсненні з нього Виділу юридичних осіб.

Відповідно до порядку і умов виділу з ОСОБА_4 Харківський коксовий завод нових товариств, які запропоновані Наглядовою радою, затвердженого Протоколом б/н позачергових Загальних зборів акціонерів ОСОБА_4 "Харківський коксовий завод від 04.08.2015р., визначено наступний порядок та умови виділу:

- Заявлення вимог кредиторів до Товариства в процесі виділу здійснюється на адресу місцезнаходження Товариства (61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, 24) у строк - 20 днів з дня надіслання ним відповідного повідомлення про виділ згідно із чинним законодавством України (ст. 82 Закону України Про акціонерні товариства та в межах 2-х місячного загального строку для заявлення вимог кредиторів, обчислення якого починається з дати оприлюднення повідомлення про прийняття загальними зборами акціонерів товариства цього рішення про виділ на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що регулює державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Усі вимоги кредиторів мають подаватись на імя ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД у вигляді листа в простій довільній формі (з чітким та вичерпним переліком вимог кредитора), підписаного кредитором (його уповноваженою особою), скріпленого печаткою (щодо кредиторів-юридичних осіб, що мають печатку) із зазначенням підстав вимог кредитора (назви та номери договорів, платіжних документів, тощо).

Після отримання вимог кредитора комісія з виділу розглядає заявлену вимогу та приймає рішення про задоволення або відхилення зазначеної вимоги.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обгрунтування позову посилається на те, що позивач як кредитор підприємства відповідача виконав формальні вимоги щодо листа з кредиторськими вимогами , які передбачені протоколом б/н позачергових зборів акціонерів ОСОБА_4 "Харківський коксовий завод" від 04.08.2015 року. А тому після отримання відповідачем заяви з кредиторськими вимогами позивача за №9266/5/28-3 від 03.10.2015 року комісія з виділу відповідача повинна була розглянути заявлену вимогу та прийняти рішення про задоволення або відхилення.

Однак, вказана заява з кредиторськими вимогами не була розглянута, та не було прийнято жодного рішення, що підтверджується листом №1748 від 20.10.2015 року.

Також вказує на те, що вимоги позивача до відповідача по договору поруки 04.09.2012 не є забезпеченими, а отже, за висновком позивача, підлягають розгляду комісією з виділу ОСОБА_4 Харківський коксовий завод.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в позові, виходив з того, що вимоги позивача повністю забезпечені договорами застави, іпотеки, та поруки. і вартість майна, наданого в забезпечення як самим відповідачем так і майновими поручителями, значно перевищує суму кредиторських вимог позивача до відповідача. А тому у позивача не виникло права на звернення з письмовою вимогою до відповідача в порядку частини 2 статті 82 Закону України "Про акціонерні товариства".

Крім того, місцевий господарський суд вказував на те, що всі заявлені позовні вимоги позивача до відповідача про визнання кредитором та виконання зобов'язань перед кредитором фактично є спірними та розглядаються у межах окремих судових справ .

Також господарський суд першої інстанції вказував на те, що акціонерами ОСОБА_4 Харківський коксовий завод було прийняте рішення лише щодо виділу з нього юридичних осіб без припинення самого ОСОБА_4 Харківський коксовий завод. При цьому, чинне законодавство не надає жодних законних вважати порушенням прав забезпеченого кредитора факт прийняття рішення про виділ.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із таким висновком господарського суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було укладено із ПАТ Сбербанк лише Договори про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та№27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

Щодо решти договорів про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., то Відповідач за ними був лише поручителем, і вимоги Позивача до нього випливали з умов Договору поруки від 04.09.2012р.

Разом з цим, Рішенням господарського суду Харківської області від 25.04.2016р. у справі №922/6554/15 (суддя Светлічний Ю.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" визнано:

- недійсним в частині договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" щодо надання кредиту в сумі 7 150 000,00 доларів США.

- припиненими зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" перед Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" з повернення кредиту 15 384,22 доларів США та відсотків за користування ним за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

21.06.2016 року постановою Харківського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2016р. у справі №922/6554/15 залишено без змін, а апеляційна скарга ПАТ Сбербанк залишена без задоволення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.04.2016р. у справі №922/6553/15 (суддя Макаренко О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Термолайф" визнано:

- недійсним в частині договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" щодо надання кредиту в сумі 30 885 442,9 доларів США,

- припиненими зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Термолайф" перед Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" з повернення кредиту 94 557,1 доларів США та відсотків за користування ним за договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2016р. у справі №922/5740/15 (головуючий суддя Аріт К.В., суддя Пономаренко Т.О., суддя Светлічний Ю.В за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод визнано:

- припиненим Договір поруки від "04" вересня 2012 року, укладений між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ",

- припиненими солідарні зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" за договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОКСОТРЕЙД", що випливали з умов Договору поруки від "04" вересня 2012 року,

- припиненими солідарні зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" за договором про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк Сбербанку Росії" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОКСОТРЕЙД", що випливали з умов Договору поруки від "04" вересня 2012 року,

- припиненими солідарні зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод", що випливати з умов Договору поруки від "04" вересня 2012 року,

- припиненими солідарні зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" за договором про відкриття кредитної лінії №31- В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод", що випливали з умов Договору поруки від "04" вересня 2012 року.

02 червня 2016 року постановою Харківського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Харківської області від 21.04.2016р. у справі №922/5740/15 залишено без змін, а апеляційна скарга ПАТ Сбербанк залишена без задоволення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.07.2016р. у справі №922/5787/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" визнано:

- припиненим Договір поруки від 04.09.2012р., укладений між Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ",

- припиненими солідарні зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_8 СБЕРБАНКУ РОСІЇ (код 25959784) та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД (код 24481702), що випливали з умов Договору поруки від 04.09.2012р.,

- припиненими солідарні зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії №№27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_8 СБЕРБАНКУ РОСІЇ (код 25959784) та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД (код 24481702), що випливали з умов Договору поруки від 04.09.2012р.

- припиненими солідарні зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та Приватним акціонерним товариством ТЕРМОЛАЙФ, що випливати з умов Договору поруки від "04" вересня 2012 року,

- припиненими солідарні зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії №31- В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_8 банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та Приватним акціонерним товариством ТЕРМОЛАЙФ , що випливали з умов Договору поруки від 04.09.2012р.

02 червня 2016 року постановою Харківського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Харківської області від 21.04.2016р. у справі №922/5740/15 залишено без змін, а апеляційна скарга ПАТ Сбербанк залишена без задоволення.

Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю Коксотрейд також звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_8 банк Сбербанку Росії про визнання недійсним Договору про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 в частині надання кредиту в розмірі 4444181,15 дол.США, а також про визнання припиненими зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю Коксотрейд перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_8 банк Сбербанку Росії з повернення суми кредиту та відсотків за користування ним. Підставами недійсності заявлено недодержання в момент його укладення вимог закону, встановлених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 52 Закон України Про банки і банківську діяльність.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 у справі № 904/11194/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 позов задоволено частково.

Визнано Договір про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Коксотрейд та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_8 Сбербанку Росії недійсним в частині надання кредиту в розмірі 4 444 181, 15 дол.США; 3) стягнуто з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_8 Сбербанку Росії на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Коксотрейд судові витрати по справі; 4) в решті позовних вимог відмовлено.

Згідно з положеннями частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Таким чином, господарськими судами були встановлені факти недійсності договорів про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та припинення Договору поруки від 04.09.2012, укладеного між ПАТ Сбербанк та ПРАТ Харківський коксовий завод, з зобов'язань за якими на думку Позивача випливає його право на визнання кредитором ПРАТ Харківський коксовий завод і ці факти мають преюдиціальне значення для даної справи та не підлягають повторному доказуванню.

Враховуючи вказану вище обставину, підстави для задоволення позовних вимог ПАТ Сбербанк щодо визнання його кредитором ПРАТ Харківський коксовий завод в частині вимог, що випливають з договорів про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. відсутні.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 82 Закону України "Про акціонерні товариства", кредитор, вимоги якого до акціонерного товариства, діяльність якого припиняється внаслідок злиття, приєднання, поділу, перетворення або з якого здійснюється виділ, не забезпечені договорами застави чи поруки, протягом 20 днів після надіслання йому повідомлення про припинення товариства може звернутися з письмовою вимогою про здійснення на вибір товариства однієї з таких дій: забезпечення виконання зобов'язань шляхом укладення договорів застави чи поруки, дострокового припинення або виконання зобов'язань перед кредитором та відшкодування збитків, якщо інше не передбачено правочином між товариством та кредитором. У разі якщо кредитор не звернувся у строк, передбачений цією частиною, до товариства з письмовою вимогою, вважається, що він не вимагає від товариства вчинення додаткових дій щодо зобов'язань перед ним.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача повністю забезпечені договорами застави, іпотеки, та поруки і вартість майна, наданого в забезпечення як відповідачем так і майновими поручителями, в значній мірі перевищує суму кредиторських вимог позивача до відповідача.

Таким чином, у позивача не виникло права на звернення з письмовою вимогою до відповідача в порядку частини 2 статті 82 Закону України "Про акціонерні товариства".

Окрім цього, всі заявлені позовні вимоги позивача до відповідача про визнання кредитором та виконання зобов'язань перед кредитором фактично є спірними та розглядаються у межах окремих судових справ, а саме:

1) Господарським судом Харківської області (суддя Сальнікова Г.І.) розглядається справа 922/5412/15 за позовом АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод (як поручителя) про стягнення грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №30- В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

2) Господарським судом Харківської області (суддя Шарко Л.В.) розглядається справа № 922/5894/15 за позовом АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод (як поручителя), про стягнення грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №31 - В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

3) Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/24808/15 за позовом АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод про стягнення грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

4) Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/24808/15 за позовом АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод (як поручителя) про стягнення грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

5) Господарським судом м.Києва розглядається справа № 910/24977/15 за позовом АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод про стягнення грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

6) Господарським судом м.Києва розглядається справа № 910/28897/15 за позовом АТ СБЕРБАНК до ОСОБА_4 Харківський коксовий завод про стягнення грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

Таким чином, жодна із заявлених позивачем позовних вимог не може бути розглянута до вирішення судами всіх вищевказаних судових спорів та до набрання рішеннями судів законної сили.

Отже у господарського суду першої інстанції були відсутні достатні правові підстави для зобовязання відповідача визнати вимоги позивача, які носять спірний характер.

Також слід зазначити, що, виходячи зі змісту статті 17 Цивільного кодексу України, підставою для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ч1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Разом з цим, права позивача при проведенні процедури виділу не порушені внаслідок забезпеченості його вимог до відповідача договорами іпотеки, застави, поруки, отже в нього відсутні підстави для звернення з позовом до Відповідача з цих підстав.

Також слід зазначити, що норми статті 109 Цивільною кодексу України не передбачають для кредиторів юридичної особи юридичної можливості звертатися з вимогами чи будь-якими заявами про визнання вимог до юридичної особи, з якої здійснюється виділ.

Так, за змістом статті 109 Цивільного кодексу України, виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов'язки особи за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов'язанням.

Також вимоги статті 107 Цивільного кодексу України не надають кредиторам, вимоги яких до юридичної особи є забезпеченими, права вимагати припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, в тому числі у випадках припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення.

Згідно з ч. 1 ст. 107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено. припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом.

Що стосується ОСОБА_4 "Харківський коксовий завод", то стосовно цієї юридичної особи акціонерами було прийняте рішення лише щодо виділу з нього юридичних осіб без припинення самої юридичної особи ОСОБА_4 "Харківський коксовий завод".

При цьому, відсутні підстави вважати, що права забезпеченого кредитора можуть бути порушені прийняттям рішення про виділ.

Отже, враховуючи викладене, господарський суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду та фактично дублюють доводи позовної заяви.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни цього рішення відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18 липня 2016 року у справі № 922/1525/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повна постанова складена 08.09.2016 року.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Пелипенко Н.М.