ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 р. Справа № 917/2667/15

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дружба", вул.Леніна, 75, с.Круподеринці, Оржицького району, Полтавської області, 37721

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька,47, м.Гадяч, Полтавської області,37300

про стягнення 2 478 417,06 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 04.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 9 від 04.01.2016р.

Розглядається позов про стягнення 2 478 417,06 грн. заборгованості, з яких: 2 121 530,96 грн. основного боргу за договором поставки № 199-Д від 30.01.2015р., 21 335,75 грн. 3% річних, 125 141,7 грн. інфляційних, 210 408,61 грн. пені.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Ухвалою суду від 17.03.2016р. провадження у даній справі зупинялося до вирішення пов»язаної з нею цивільної справи № 530/320/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба» про визнання недійсним договору № 199-Д від 30.01.2015р. ( т.2, а.с.85).

Ухвалою від 09.08.2016р. судом поновлено провадження у даній справі, оскільки за ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області залишено без розгляду позовну заяву ТОВ "Гадячсир" у справі № 530/320/16-ц. (т.2, а.с.90-91).

Позивач заявами від 14.01.2016р., від 22.02.2016р., від 18.08.2016р. уточнював позовні вимоги. (т.1, а.с.72,82, т.2, а.с.94).

В судове засідання 30.08.2016р. позивачем на підставі ст. 22 ГПК України подано заяву від 29.08.2016р. про зменшення розміру позовних вимог в звязку зі сплатою відповідачем основного боргу, відповідно до якої позивач прохає стягнути з відповідача 210408,61 грн. - пені, 125141,70 грн. - інфляційних, 21335,75 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обовязковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява про зменшення позовних вимог приймається судом. Подальший розгляд справи проводиться в межах зменшених позовних вимог, згідно заяви, поданої 30.08.2016р.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.08.2016р.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дружба" (далі по тексту - Позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (далі по тексту - Відповідач, покупець) був укладений договір поставки № 199-Д від 30.01.2015р. (далі - Договір), згідно умов якого, позивач як постачальник зобов'язався систематично передати у власність покупця (відповідача) молоко коров'яче незбиране ДСТУ 3662-97, а покупець зобов'язався приймати й оплачувати молоко на умовах та в порядку визначеному цим Договором.

Відповідно п. 2.1. Договору кількість молока зазначається у спеціалізованій товарній - накладній на перевезення молочної сировини за формою-1 ТН (МС) затвердженою наказом Міністерства аграрної політики України № 176 від 01.07.2002року, ціна - у протоколах погодження цін (Додаток 1), які після погодження та підписання сторонами, є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п.2.2.Договору молоко, за якісними показниками, повинно відповідати вимогам ДСТУ 3662-97 «Молоко коров»яче незбиране». Вимоги при закупівлі та специфікації (додатку №2), є невід»ємною частиною цього Договору.

В Додатку - специфікації № 1 від 30.01.2015р. до Договору сторони визначили, якість товару, умови зберігання, постачання, транспортування, яка є невід'ємною частиною цього Договору. (а.с.23-24).

Як зазначає позивач, з 01.02.2015р. по 08.10.2015р. на виконання умов Договору та Додатків позивач поставив та передав у власність відповідачу товар на загальну суму 7 276 530,96 грн., що підтверджується видатковими накладними та приймальними квитанціями, зокрема: приймальна квитанція № 48 за період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року; видаткова накладна № 8 від 08.02.2015 року; видаткова накладна №10 від 20.02.2015 року; видаткова накладна № 11 від 28.02.2015 року; приймальна квитанція № 52 за період з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року; видаткова накладна №12 від 10.03.2015 року; видаткова накладна № 13 від 20.03.2015 року; довіреність на отримання товару № 294 від 01.03.2015 року; приймальна квитанція № 52 за період з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року; видаткова накладна № 76 від 31.05.2015 року; приймальна квитанція № 51 за період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року; видаткова накладна № 78 від 10.06.2015 року; видаткова накладна № 81 від 20.06.2015 року; видаткова накладна № 82 від 30.06.2015 року; приймальна квитанція № 48 за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року; видаткова накладна № 84 від 10.07.2015 року; видаткова накладна № 85 від 20.07.2015 року; видаткова накладна № 87 від 31.07.2015 року; приймальна квитанція № 38 за період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року; видаткова накладна № 89 від 10.08.2015 року; видаткова накладна № 90 від 20.08.2015 року; видаткова накладна № 93 від 31.08.2015 року; приймальна квитанція № 36 за період з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року; видаткова накладна № 95 від 10.09.2015 року (неповернута відповідачем); видаткова накладна № 97 від 20.09.2015 року (неповернута відповідачем); видаткова накладна № 99 від 30.09.2015 року (неповернута відповідачем); видаткова накладна № 100 від 08.10.2015 року (неповернута відповідачем).

Факт отримання від позивача товару на виконання умов договору поставки № 199-Д від 30.01.2015р. у вказаних позивачем кількості та строки, в тому числі і за неповернутими накладними, відповідачем не заперечується.

Згідно п. 5.1 Договору ціна на товар встановлюється в національній валюті Україні-гривні, погоджується сторонами шляхом підписання Протоколу погодження цін (Додаток№1), який є невід»ємною частиною цього Договору.

Протоколом погодження цін сторони узгодили, що з 30.01.2014р. планова закупівельна ціна за 1 тонну молока коров»ячого незбираного ДСТУ 3662-97: 1 гатунок- 5200грн., 2 гатунок- 5100,00грн. Ціна встановлюється з врахуванням ПДВ та компенсації (базисний жир-3,4%, базисний білок -3,0% ( у співідношенні 40/60). (т.1, а.с.25).

Згідно п.5.5. Договору загальна сума Договору складається із сумарної вартості молока переданого у власність покупцю, згідно накладних, оформлених сторонами протягом дії даного Договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору покупець здійснює оплату за об'єм молока поставленого постачальником покупцю протягом 10 календарних днів у найближчий банківський день, наступним за останнім днем поставки, у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Як вказує позивач, відображено у позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог та не заперечується відповідачем, відповідач за одержаний товар розрахувався повністю, але з порушенням строків, узгоджених умовами договору поставки № 199-Д від 30.01.2015р.

В підтвердження вказаного позивач надав платіжні доручення № 18847 від 19.11.2015року, на суму -30 000,00 грн.; № 18979 від 20.11.2015 року на суму - 30 000,00 грн.; № 19351 від 01.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 44833 від 07.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 45091 від 14.12.2015 року на суму -15 000,00 грн.; № 19511 від 16.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 19570 від 17.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 19645 від 18.12.2015 року на суму - 20 000,00 грн.; № 19917 від 24.12.2015 року на суму - 5 000,00 грн.; № 45569 від 28.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 45876 від 05.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 45991 від 06.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20182 від 11.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20231 від 12.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20290 від 14.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20343 від 14.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20411 від 15.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20496 від 18.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20565 від 19.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20626 від 20.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 46389 від 22.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20750 від 25.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20793 від 26.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20863 від 27.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20897 від 28.01.2016 року на суму -5 000,00 грн.; № 20943 від 29:01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20988 від 01.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21041 від 02.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21100 від 03.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21146 від 04.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21180 від 05.02.2016 року на суму - 10 000,00 грн.; № 21226 від 08.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21270 від 09.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21314 від 10.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21364 від 11.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21473 від 19.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21508 від 23.02.2016 року на суму - 3 000,00 грн.; № 49535 від 22.04.2016 року на суму - 132 300,00 грн.; № 22649 від 25.04.2016 року на суму - 43 850,00 грн.; № 49690 від 26.04.2016 року на суму - 36 540,00 грн.; № 4789 від. 27.04.2016 року на суму - 37 800,00 грн.; № 22790 від 28.04.2016 року на суму - 38 430,00 грн.; № 49887 від 29.04.2016 року на суму - 115 290,00 грн.; чення № 50087 від 05.05.2016 року на суму - 76 860,00 грн.; № 3174 від 10.05.2016 року на суму - 70 000,00 грн.; № 4883 від 11.05.2016 року на суму - 20 000,00 грн.; № 4978 від 11.05.2016 року на суму - 16 600,00 грн.; № 4995 від 11.05.2016 року на суму - 15 000,00 грн.; № 3186 від 12.05.2016 року на суму -1121205,00 грн.; № 5157 від 13.05.2016 року на суму - 109 800,00 грн.; № 5233 від 17.05.2016 року на суму - 105 297,00 грн.; № 5319 від 17.05.2016 року на суму - 36 639,00 грн.; № 5445 від 18.05.2016 року на суму - 37 164,00 грн.; № 5535 від 19.05.2016 року на суму - 40 445,00 грн.; № 5611 від 20.05.2016 року на суму - 76 000,00 грн.; № 5725 від 23.05.2016 року на суму - 72 612,00 грн.; № 5840 від 25.05.2016 року на суму - 74 124,00 грн.; № 6518 від 08.06.2016 року на суму - 100 000,00 грн.; № 6613 від 10.06.2016 року на суму - 36 273,00 грн.; № 6655 від 10.06.2016 року на суму - 30 000,00 грн.; № 6701 від 13.06.2016 року на суму - 30 000,00 грн.; № 6756 від 14.06.2016 року на суму - 37 000,00 грн.; № 6828 від 15.06.2016 року на суму - 36 147,00 грн.; № 35 від 16.06.2016 року на суму - 37 829,00 грн.; № 6920 від 17.06.2016 року на суму - 37 407,13 грн.; № 6984 від 21.06.2016 року на суму - 50 000,00 грн.; № 7077 від 22.06.2016 року на суму - 36 000,00 грн № 449 від 23.06.2016 року на суму - 51 722,00 грн.; № 7273 від 24.06.2016 року на суму -124 163,00 грн.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що підписаними між сторонами накладними, приймальними квитанціями та довіреностями, виданими відповідачем на отримання цінностей, підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу на загальну суму 7 276 530,96 грн.

Сторони у п.5.4 договору узгодили, що покупець здійснює оплату за об'єм молока поставленого постачальником протягом 10 (десяти) календарних днів у найближчий банківський день, наступним за останнім днем поставки, у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

З огляду на визначений у договорі порядок розрахунку, зобов"язання по оплаті отриманого молока у відповідача виникло по закінченню 10-денного строку з моменту отримання товару та підписання відповідної накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки № 199-Д від 30.01.2015р. виконав повністю, що підтверджується платіжними дорученнями № 18847 від 19.11.2015року, на суму -30 000,00 грн.; № 18979 від 20.11.2015 року на суму - 30 000,00 грн.; № 19351 від 01.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 44833 від 07.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 45091 від 14.12.2015 року на суму -15 000,00 грн.; № 19511 від 16.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 19570 від 17.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 19645 від 18.12.2015 року на суму - 20 000,00 грн.; № 19917 від 24.12.2015 року на суму - 5 000,00 грн.; № 45569 від 28.12.2015 року на суму - 10 000,00 грн.; № 45876 від 05.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 45991 від 06.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20182 від 11.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20231 від 12.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20290 від 14.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20343 від 14.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20411 від 15.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20496 від 18.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20565 від 19.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20626 від 20.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 46389 від 22.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20750 від 25.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20793 від 26.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20863 від 27.01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20897 від 28.01.2016 року на суму -5 000,00 грн.; № 20943 від 29:01.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 20988 від 01.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21041 від 02.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21100 від 03.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21146 від 04.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21180 від 05.02.2016 року на суму - 10 000,00 грн.; № 21226 від 08.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21270 від 09.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21314 від 10.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21364 від 11.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21473 від 19.02.2016 року на суму - 5 000,00 грн.; № 21508 від 23.02.2016 року на суму - 3 000,00 грн.; № 49535 від 22.04.2016 року на суму - 132 300,00 грн.; № 22649 від 25.04.2016 року на суму - 43 850,00 грн.; № 49690 від 26.04.2016 року на суму - 36 540,00 грн.; № 4789 від. 27.04.2016 року на суму - 37 800,00 грн.; № 22790 від 28.04.2016 року на суму - 38 430,00 грн.; № 49887 від 29.04.2016 року на суму - 115 290,00 грн.; чення № 50087 від 05.05.2016 року на суму - 76 860,00 грн.; № 3174 від 10.05.2016 року на суму - 70 000,00 грн.; № 4883 від 11.05.2016 року на суму - 20 000,00 грн.; № 4978 від 11.05.2016 року на суму - 16 600,00 грн.; № 4995 від 11.05.2016 року на суму - 15 000,00 грн.; № 3186 від 12.05.2016 року на суму -1121205,00 грн.; № 5157 від 13.05.2016 року на суму - 109 800,00 грн.; № 5233 від 17.05.2016 року на суму - 105 297,00 грн.; № 5319 від 17.05.2016 року на суму - 36 639,00 грн.; № 5445 від 18.05.2016 року на суму - 37 164,00 грн.; № 5535 від 19.05.2016 року на суму - 40 445,00 грн.; № 5611 від 20.05.2016 року на суму - 76 000,00 грн.; № 5725 від 23.05.2016 року на суму - 72 612,00 грн.; № 5840 від 25.05.2016 року на суму - 74 124,00 грн.; № 6518 від 08.06.2016 року на суму - 100 000,00 грн.; № 6613 від 10.06.2016 року на суму - 36 273,00 грн.; № 6655 від 10.06.2016 року на суму - 30 000,00 грн.; № 6701 від 13.06.2016 року на суму - 30 000,00 грн.; № 6756 від 14.06.2016 року на суму - 37 000,00 грн.; № 6828 від 15.06.2016 року на суму - 36 147,00 грн.; № 35 від 16.06.2016 року на суму - 37 829,00 грн.; № 6920 від 17.06.2016 року на суму - 37 407,13 грн.; № 6984 від 21.06.2016 року на суму - 50 000,00 грн.; № 7077 від 22.06.2016 року на суму - 36 000,00 грн № 449 від 23.06.2016 року на суму - 51 722,00 грн.; № 7273 від 24.06.2016 року на суму -124 163,00 грн., проте з порушенням строків виконання зобов"язання.

Докази того, що відповідач здійснив оплату поставленої позивачем продукції у визначені договором строки в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов"язання.

В п. 6.3 Договору сторони встановили, що за прострочення в оплаті молока постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі вказаного позивачем заявлено до стягнення 210408,61 грн. пені за прострочення оплати товару, у тому числі: за період 02.03.2015р. 09.03.2015р. за зобовязаннями за накладною № 10 від 12.05.2015р.; за період 09.03.2015р. 20.03.2015р. за зобовязаннями за накладною № 11 від 28.02.2015р.; за період 20.03.2015р. 30.03.2016р. за зобовязаннями за накладною № 12 від 10.03.2015р., за період 30.03.2015р. по 09.06.2015р. за зобовязаннями за накладною № 13 від 20.03.2015р., за період 09.06.2015р. 22.06.2015р. за зобовязаннями за накладною № 76 від 31.05.2015р., за період 22.06.2015р. 30.06.2015р. за зобовязаннями за накладною № 78 від 10.06.2015р., за період 30.06.2015р. 10.07.2015р. за зобовязаннями за накладною № 81 від 20.06.2015р., за період 10.07.2015р. 20.07.2015р. за зобовязаннями за накладною № 82 від 30.06.2015р., за період 20.07.2015р. 30.07.2015р. за зобовязаннями за накладною № 84 від 10.07.2015р., за період 30.07.2015р. 10.08.2015р. за зобовязаннями за накладною № 85 від 20.07.2015р., за період 10.08.2015р. 20.08.2015р. за зобовязаннями за накладною № 87 від 31.07.2015р., за період 20.08.2015р. 28.08.2015р. за зобовязаннями за накладною № 89 від 10.08.2015р. (т.1, а.с.6-8).

Відповідач контррозрахунку заявленого до стягнення розміру пені не надав, про неправильність проведених позивачем нарахувань суд не повідомляв.

З огляду на визначений у п.6.3. договору порядок розрахунків, нарахування позивачем пені за несвоєчасну оплату товару в сумі 210408,61 грн., що наведена у розрахунку ціни позову, відповідає вимогам Господарського кодексу України та умовам пункту 6.3. Договору, а тому вимоги про його стягнення є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманого товару та проведених відповідачем оплат за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 21335,75 грн. 3% річних за вказані періоди та 125141,70грн. інфляційних, у тому числі: за період 09.03.2015р. 20.03.2015р. за зобовязаннями за накладною № 11 від 28.02.2015р.; за період 30.03.2015р. 09.06.2015р. за зобовязаннями за накладною № 13 від 20.03.2015р.; за період 09.06.2015р. 22.06.2015р. за зобовязаннями за накладною № 76 від 31.05.2015р.; за період 10.09.2015р. 21.09.2015р. за зобовязаннями за накладною № 95 від 10.09.2015р. (т.1, а.с.6-9). (розрахунок наведений у позові).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач контррозрахунку заявлених до стягнення розмірів 3% річних та інфляційних нарахувань не надав, про неправильність проведених позивачем нарахувань суд не повідомляв.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманого товару та проведених відповідачем оплат), суд прийшов до висновку, що заявлені розміри відповідають вимогам Цивільного кодексу України, є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору, враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.1. ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Пунктом 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" також ро"зяснено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Таким чином, враховуючи, що порядок повернення сум судового збору, визначений у статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає обов"язкову наявність клопотання особи, яка має право на повернення сум сплаченого до Державного бюджету України судового збору, а відтак суд позбавлений права вирішення цього питання без відповідного клопотання сторони.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (вул. Будька, буд.47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300; ідентифікаційний код 33460268) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба» (вул.Леніна, буд.75, с.Круподеринці, Оржицький район, Полтавська область, 37721; ідентифікаційний код 03773004) 210408грн. 61коп. - пені, 21335грн. 75коп. 3 % річних, 125 141грн. 70 коп. інфляційних, 5353грн. 29 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2016р.

Суддя Киричук О.А.