РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/19002/15
За позовом За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він-Пелета»

до Фірми «Odessa Trade Company Sp.z o.o.»

про стягнення 3 714,00 Євро.

Cуддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він-Пелета» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фірми «Odessa Trade Company Sp.z o.o.» заборгованості за Контрактом №15-zed-7 від 20.03.2015 в загальному розмірі 3714,00 Євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 скасовано, матеріали справи №910/19002/15 повернуто Господарському суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою Господарського суду від 06.04.2016 порушено провадження у справі №910/19002/15 та призначено до розгляду на 05.09.2016. Зобов'язано позивача у строк до 22.04.2016 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на польську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 про порушення провадження у справі №910/19002/15, а також позовної заяви з доданими до неї документами у чотирьох примірниках.

08.07.2016 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшов переклад позовної заяви та ухвали суду від 06.04.2016 на офіційну мову Республіки Польща, а також заява, в якій позивач повідомив про зміну місця реєстрації відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 провадження у справі № 910/19002/15 було зупинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 провадження у справі було поновлено.

У судове засідання 05.09.2016 представники сторін не з'явились, про час, дату та місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. встановлено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території; документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Відповідно до п. 8 роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" конвенцією також визначено, що судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що судовий документ було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту. Разом з тим, пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено, що якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 названої Конвенції, суддя, незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції, може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів. Таким чином, у випадку, передбаченому частиною другою статті 15 Конвенції, суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Тож, приймаючи до уваги вищенаведене, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження належного повідомлення відповідача про наявність справи та час, дату та місце її розгляду, суд дійшов висновку про те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.09.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Він-Пелета» (далі - продавець, позивач) та Фірмою «Odessa Trade Company Sp.z o.o.» (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт № 15-zed-7 (далі - Контракт), відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця паливні гранули рослинного походження, які надалі іменуються - товар, а покупець зобов'язується оплатити і прийняти товар згідно з умовами цього Контракту.

Вартість (ціна) однієї метричної тонни товару становить 41,00 Євро. Ціна включає вартість товару, навантаження, оформлення супровідних документів, митні витрати на території України (п. 2.1. Контракту). Загальна (орієнтовна) кількість товару становить 120 тонн. Остаточна вартість товару визначається як сума фактично прийнятого товару, відповідно до залізничних накладних УМВС (п. 2.2. Контракту). Загальна (орієнтовна) вартість цього Контракту становить 4920,00 Євро. Остаточна вартість цього Контракту визначається як загальна сума товару, що був поставлений протягом дії Контракту (п. 2.3. Контракту).

Згідно з п. 3.1. Контракту базисні умови поставки за цим Контрактом: FCA (смт. Турбів, Вінницька область, Україна), згідно з Інкотермс 2010. Продавець зобов'язується відвантажити товар протягом 3 робочих днів з моменту прийняття заявки від покупця і факту отримання продавцем грошових коштів, згідно з пп. 4.2.1 цього Контракту (п. 3.2. Контракту).

Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем: по кількості місць і по вазі: згідно з залізничною накладною; по якості: згідно з сертифікатом якості на товар наданим продавцем (п. 3.7. Контракту).

Пунктом 3.8. Контракту визначено вантажовідправника товару за цим Контрактом: ТОВ «Левада Карго», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, .

Валютою платежів Контракту є Євро. Платежі за цим Контрактом здійснюються на наступних умовах: покупець, протягом 3 банківських днів з дати укладення цього Контракту зобов'язаний здійснити передоплату в розмірі 500,00 Євро.; оплата решти вартості фактично поставленого товару здійснюється протягом 14 календарних днів з дати поставки товару (п. 4.2. Контракту).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з п. 8.1. Контракту усі суперечки та розбіжності, які можуть виникати з цього контракту, сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. Якщо сторони не зможуть прийняти рішення, то всі суперечки та розбіжності, що випливають з цього контракту або у зв'язку з його виконанням, порушенням, припинення або недійсністю, вирішуватимуться в Господарському суді м. Києва, Україна, згідно регламенту, встановленого для цього суду (п. 8.2. Контракту).

Позивач зазначає, що на виконання умов Контракту він передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму - 4 264 Євро, при цьому, позивач вказує, що відповідач за товар розрахувався лише частково, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Контрактом в розмірі 3 714 Євро, що становить 89 953,08 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2.1. Контракту вартість (ціна) однієї метричної тонни товару становить 41,00 Євро.

Згідно з п. 3.7. Контракту товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості місць і вазі - згідно з залізничною накладною.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Контракту позивач передав відповідачу 104 тонни товару на загальну суму 4 264 Євро, що підтверджується дублікатами накладних СМГС № 34037903 та № 34037895, наявними в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за контрактом свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов контракту щодо поставки визначених товарів.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 4.2.1 Контракту покупець, протягом 3 банківських днів з дати укладання цього Контракту зобов'язаний здійснити передоплату в розмірі 500 Євро.

У відповідності до п. 4.2.2 Контракту оплата решти вартості фактично поставленого товару здійснюється протягом 14 календарних днів з дати поставки.

Таким чином, згідно з умовами Контракту, покупець мав перерахувати суму заборгованості на користь продавця протягом 14 календарних днів, проте на момент подачі позовної заяви до суду, відповідач грошові кошти сплатив лише частково, чим спричинив утворення заборгованості перед позивачем.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

В той час як пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 3 714 Євро, що становить 89 953,08 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фірми «Odessa Trade Company Sp.z o.o.» (43-316, Bielsko-Biala, ul. Miedzyrzecka 5a, Poland, Register numder (KRS): , Country numbrr (Regon): 243419972, Vat number (NIP): PL , Bank BGZ S.A.w Warszawie, Oddzial w Bielsko-Biala, ul. Cyniarska 22 A, Poland, SWIFT: GOPZPLPW ACCOUNT NUMBER PLN: PL 47 2030 0045 1110 0000 0317 6300, ACCOUNT NUMBER EUR: PL 85 2030 0045 3110 0000 0029 0940) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він-Пелета» (04060, м. Київ, вулиця Котовського, будинок 11; ідентифікаційний код: 36632038) заборгованість в розмірі 3 714 (три тисячі сімсот чотирнадцять) Євро 00 євроцентів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 09.07.2015 складає 89 953 (вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.09.2016.

Суддя О.А. Грєхова