ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа № 5010/1127/2012-Б-25/25

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_2 б/н від 16.06.16

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області

від 07.06.16 року у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибій", м. Запоріжжя,

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина", с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область,

про банкрутство,

за участю представників:

від заявника: не зявився.

від боржника: не зявився.

Арбітражний керуючий: ОСОБА_2

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 05.09.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

07.06.2016 року господарським судом Івано-Франківської області (суддя Рочняк О.В.) у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25 скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибій" б/н від 28.03.16 (вх.№2911/16 від 29.03.16) та б/н і б/д (вх.№ 5102/16 від 23.05.2016) задоволено, визнано дії (бездіяльність) арбітражного керуючого ОСОБА_2 при виконанні обовязків ліквідатора ТОВ "Соснина" неправомірними, усунуто арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання повноважень ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина", призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина" арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво № 473 від 12.03.13).

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.16 у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25, Арбітражний керуючий ОСОБА_2 оскаржив її у апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу б/н від 16.06.16 року. Скаржник зазначає, що ОСОБА_4 «Прибій» в своїй заяві від 23.05.2016 року не наведено фактів та не підтверджено упередженість арбітражного керуючого, надано неправдиві відомості стосовно визнаного переможця в конкурсі на організатора аукціону Івано-Франківську аграрну товарну біржу, твердження скаржника про невключення арбітражним керуючим до ліквідаційної маси транспортного засобу, про невиконання арбітражним керуючим вимог ухвали господарського суду від 29.10.2015 року, про зловживання своїми правами та порушення порядку продажу майна боржника є надуманими і непідтвердженими. Скаржник зазначає, що ТОВ «Прибій» подає до господарського суду Івано-Франківської області та кредиторам ОСОБА_4 «Соснина» одноманітні заяви та скарги з однаковими вимогами і наведеними неправдивими нічим не підтвердженими фактами про визнання неправомірними дій арбітражного керуючого ОСОБА_2 та про його заміну, які неодноразово спростовувались господарським судом у даній справі з винесенням відповідних ухвал. Відтак, скаржник просить ухвалу суду від 07.06.2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог заяви б/н від 23.05.2016 року щодо неправомірних дій арбітражного керуючого та про його заміну відмовити.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 30.06.2016 року справу за № 5010/1127/2012-Б-25/25 розподілено до розгляду судді доповідачу Желіку М.Б. та членам колегії суддів Костів Т.С., Малех І.Б.

04.07.2016 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.07.16 року. Рух справи відображено в ухвалах суду від 13.07.2016 року, 03.08.2016 року, 10.08.2016 року та 31.08.2016 року.

12.07.16 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від Арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшла заява про долучення документів до апеляційної скарги; 08.08.2016 року подано заява про долучення документів до апеляційної скарги; 10.08.2016 року заява про долучення відзивів на апеляційну скаргу.

12.07.16 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибій" про відкладення розгляду справи та про витребування від Головного територіального управління юстиції в Львівській області матеріалів перевірки діяльності Арбітражного керуючого ОСОБА_2 У задоволенні клопотання про витребування доказів ухвалою суду від 13.07.2016 року відмовлено.

14.07.2016 року від арбітражного керуючого ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив оскаржувану ухвалу залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

03.08.2016 року від ТОВ «Прибій» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого вимоги апеляційної скарги частково підтримав, а саме в частині скасування ухвали суду від 07.06.2016 року, що стосується призначення ліквідатором ОСОБА_3, оскільки місцевим судом порушено порядок призначення нового ліквідатора боржника.

09.08.2016 року через канцелярію суду від Івано-Франківської аграрної товарної біржі подано відзив на апеляційну скаргу (не підписаний представником).

У судове засідання 05.09.2016 року зявився арбітражний керуючий ОСОБА_2 Представники інших учасників процесу в засіданні не зявились, клопотань та заяв на адресу суду не надходило.

Ухвалами суду про відкладення розгляду справи явка інших учасників процесу обовязковою не визнавалась, тому неявка у судове засідання решти учасників процесу не перешкоджає розгляду та вирішенню апеляційної скарги за наявними матеріалами справи та за відсутності інших представників у даному судовому засіданні.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст.101 ГПК України).

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2015 року припинено процедуру санації товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина", визнано ТОВ "Соснина" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього, призначено ліквідатором ТОВ "Соснина" арбітражного керуючого ОСОБА_2.

29.03.2016 року від ТОВ "Прибій" надійшла скарга (заява) від 28.03.2016 (вх.№ 2911/16) на дії ліквідатора ТОВ "Соснина" арбітражного керуючого ОСОБА_2, відповідно до якої просить визнати дії арбітражного керуючого ОСОБА_2 неправомірними, здійснити заміну арбітражного керуючого ОСОБА_2 у даній справі на іншого.

23.05.2016 ТОВ "Прибій" подано до суду заяву від 23.05.2016 (вх.№ 5099/16), в якій викладено доповнення та уточнення до раніше поданої заяви (скарги) ТОВ "Прибій" від 28.03.16 (вх.№2911/16 від 29.03.16) про визнання дій арбітражного керуючого ОСОБА_2 неправомірними та здійснення його заміни, відповідно до якої просить:

визнати дій арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо визнання організатором аукціону з продажу майна банкрута Івано-Франківську аграрну біржу, укладення договору про проведення аукціону з продажу майна підприємства неправомірними;

визнати дії, повязані з укладенням договорів на проведення визначеної експертної вартості майна ТОВ "Соснина", проведенням оцінювачем ОСОБА_5 незалежної оцінки виявленого та описаного нерухомого майна, оцінювачем ПП ОСОБА_6 експертної грошової оцінки земельної ділянки неправомірними;

визнати дії, повязані зі складенням протоколу №4 засідання комітету кредиторів ТОВ "Соснина" від 08.12.2015 року без участі голови та секретаря зборів, включенням до присутніх учасників ОСОБА_7 представника управління ПФУ у Тисменицькому районі неправомірними;

визнати дії, повязані зі складенням інвентаризаційного майна ТОВ "Соснина" від 15.09.2015 року зі спливом строку для проведення такої інвентаризації неправомірними;

визнати дії, повязані із невключенням до ліквідаційної маси транспортного засобу Honda неправомірними;

визнати дії, повязані із необранням голови комітету кредиторів, неправомірними;

здійснити заміну арбітражного керуючого ОСОБА_2 у даній справі на іншого.

Ще одна скарга б/д (вх.№ 5102/16) від ТОВ "Прибій" надійшла до господарського суду 23.05.2016 року, відповідно до якої просить визнати невиконання та неналежним виконання обовязків ліквідатора ТОВ "Соснина" арбітражного керуючого ОСОБА_2 та усунути його від виконання обовязків.

Суд першої інстанції зазначив, що після спливу дванадцятимісячного строку з дня відкриття ліквідаційної процедури не відбулося ні реалізації майна банкрута, ні задоволення вимог кредиторів, що в свою чергу свідчить про те, що ліквідатор не вчинив належних та залежних від нього дій, спрямованих на дотримання передбачених статтею 37 Закону про банкрутство строків ліквідаційної процедури; інвентаризація майна ТОВ "Соснина" була здійснена ліквідатором лише 15.09.2015 року, договори на проведення експертної оцінки вартості нерухомого майна та земельної ділянки, належних ТОВ "Соснина" укладені з оцінювачами 20.11.2015 року та 01.12.2015 року, а експертні висновки погоджені комітетом кредиторів 08.12.2015, тобто після спливу більш ніж шестимісячного строку після відкриття ліквідаційної процедури. Відтак, місцевий суд прийшов до висновку про неналежне виконання ліквідатором ТОВ "Соснина" арбітражним керуючим ОСОБА_2 покладених на нього Законом про банкрутство обов'язків, що призвело до затягування ліквідаційної процедури та порушення прав кредиторів, що є підставою для усунення арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Соснина".

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України. Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Заяви (скарги) щодо визнання неправомірними дій арбітражного керуючого та усунення його від обовязків ліквідатора подавалися представником ТОВ "Прибій", а не за клопотанням комітету кредиторів. Суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу за результатами розгляду скарг від 29.03.2016 року та від 23.05.2016 року, ухвалив такі скарги задоволити, тобто визнав дії арбітражного керуючого неправомірними та усунув арбітражного керуючого не за ініціативою суду, а у звязку із розглядом відповідних скарг.

Відповідно до ч.11 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю). Тобто ТОВ "Прибій" згідно з наведеною нормою закону має право оскаржувати дії (бездіяльність) ліквідатора. Однак, у поданих скаргах ТОВ "Прибій" не зазначено та не доведено, яким чином оскаржуваними діями арбітражного керуючого порушено права ТОВ "Прибій".

Колегія суддів зазначає, що заява ОСОБА_4 «Прибій» від 29.03.2016 року (вх.№2911/16) щодо неправомірних дій арбітражного керуючого та про його заміну по змісту та за вимогами є ідентичною із заявою від 20.11.2015 року (вх.№12563). У скарзі на дії та бездіяльність арбітражного керуючого від 23.05.2016 року (вх.№5102/16), яку згідно з оскаржуваною ухвалою також задоволено, ОСОБА_4 «Прибій» зазначає повторно такі порушення як невиконання ліквідатором рішення комітету кредиторів боржника, яким його зобовязано подати заяву про визнання договору застави юридичної особи ПАТ "Терра Банк" таким, що припинив свою дію у звязку з задоволенням майнових вимог ПАТ "Терра Банк"; підтримання ліквідатором позиції щодо здійснення заміни кредитора ПАТ «Терра Банк» на правонаступника ОСОБА_8 та ОСОБА_9; порушення порядку продажу майна боржника.

Заява від 20.11.2015 року (вх.№12563) вже була предметом розгляду у суді першої інстанції, за результатами розгляду якої в задоволенні такої заяви було відмовлено, про що зазначено в ухвалі суду від 25.01.2016 року, (судом спростовано доводи скаржника про визнання дій ліквідатора ОСОБА_2 неправомірними та встановлено, що скаржником не доведено та необґрунтовано ні факту наявності порушення його прав, ні правових підстав для задоволення заявлених вимог; суд не встановив фактів неправомірності та неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків, що могли бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, рішення комітету кредиторів ТОВ "Соснина" з клопотанням про усунення ліквідатора матеріали справи не містять).

У заяві від 23.05.2016 року (вх.№5099/16), яку судом першої інстанції визнано як доповнення до заяви від 29.03.2016 року (вх.№2911/16), скаржник зазначає

1)про порушення порядку проведення конкурсу на визначення організатора аукціону по продажу майна ТОВ "Соснина",

2) про недотримання вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади при оформленні протоколу №04 від 08.12.2015р. засідання зборів комітету;

3) про невключення до ліквідаційної маси транспортного засобу Honda Civic;

4) про довготривале непроведення інвентаризації;

5) про безпідставне проведення оцінки групи будівель, споруд і земельних ділянок, що призвело до додаткових витрат;

6) про невиконання вимог ухвали суду від 29.10.2015 року стосовно неправомірного проведення ліквідатором зборів комітету кредиторів не за місцезнаходженням боржника,

7) про невиконання ліквідатором рішення комітету кредиторів боржника, яким його зобовязано подати заяву про визнання договору застави юридичної особи ПАТ "Терра Банк" таким, що припинив свою дію,

8) про необрання голови комітету кредиторів ТОВ "Соснина".

Як зазначалося вище, частина поставлених питань (1,6,7) місцевим судом уже досліджувались та відображені в ухвалі від 25.01.2016 року, а саме визнано безпідставним наведені твердження ОСОБА_4 «Прибій».

У відповідності до ч.1 ст.45 ГПК України (судові рішення) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Як зазначено в ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2015 року, від 25.01.2016 року вступили в законну силу та є чинними, оскільки в судовому порядку не оскаржувались.

Відтак, безпідставним та необгрунтованим є висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про неналежне виконання ліквідатором своїх обовязків, а висновки щодо проведення конкурсу на визначення організатора аукціону, про продаж майна банкрута, що є предметом застави, є суперечливими з тими, що раніше судом наводились в ухвалі від 25.01.2016 року. Судом першої інстанції в ухвалі від 07.06.2016 року не зазначено, які саме неправомірні дії арбітражного керуючого, про які вказує скаржник в прохальній частині скарги від 23.05.2016 року, доведені та підтверджені матеріалами справи.

Крім цього, скаржником долучено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.06.2016 року №21, відповідно до якого встановлено порушення арбітражним керуючим порядку проведення зборів кредиторів ОСОБА_4 «Соснина» не за місцезнаходженням боржника, та порушення вимог абз.3 ч.2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п.1, абз.1,3 п.5 розділу І Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобовязань». Згідно з актом позапланової перевірки №21 порушень щодо не включення до ліквідаційної маси транспортного засобу (п.4 заяви від 23.05.2016 року вх.№5099/16) не виявлено.

Апелянтом також надано документи на спростування тверджень ТОВ "Прибій", зокрема, ухвали суду, якими вже надавалась оцінка твердженням ТОВ "Прибій" про невиконання арбітражним керуючим вимог ухвали господарського суду від 29.10.2015 року, про проведення конкурсу на визначення організатора аукціону, та не було встановлено достатності підстав обгрунтованості скарг та неправомірності в діях арбітражного керуючого.

Так, згідно з ч.2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед іншого, такі повноваження як проведення інвентаризації та оцінку майна банкрута. Однак, безпідставним є твердження ТОВ "Прибій" про те, що має місце пропуск арбітражним керуючим строку проведення інвентаризації майна боржника, який відповідно до ч.9 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не може перевищувати 2 місяців, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду (п.5 заяви від 23.05.2016 року вх.№5099/16), оскільки вказане положення стосується ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство, а не постанови про відкритття ліквідаційної процедури.

Інвентаризаційний опис арбітражним керуючим складено 15.09.2015 року та подано суду 21.09.2015 року, тоді як процедуру ліквідації відкрито 21.05.2015 року строком на дванадцять місяців. Згідно з п.5 Положення про інвентаризацію активів та зобовязань, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 року № 879, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобовязань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобовязань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобовязань, які не відповідають критеріям визнання.

Серед іншого, до поданого інвентаризаційного опису майна включено і транспортний засіб Honda Civic 2007 року випуску із зазначенням, що такий транспортний засіб перебуває в заставі (обтяжувач АКІБ «Укрсиббанк», а в подальшому ТОВ «Вердикт Фінанс»), що місце його знаходження невідоме.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку (ч.1 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду (ч.4 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

ОСОБА_4 «Прибій» вважає, що арбітражний керуючий діяв необєктивно та неправомірно, оскільки відповідно до ст.43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на нього покладаються обовязки визначення оцінки майна, а в даному випадку ліквідатором було укладено договори з оцінювачами для визначення вартості майна банкрута.

Так, майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю (ч.ч.1,2 ст.43 закону).

Тобто чинний закон не передбачає обовязкового проведення експертної оцінки майна банкрута, однак, не передбачено і прямої заборони для ліквідатора користуватися послугами незалежного оцінювача. Крім цього, як вбачається з протоколу №03 від 19.11.2015 року засідання комітету кредиторів ОСОБА_4 «Соснина», було вирішено інвентаризаційний опис майна від 15.09.2015 року погодити; ліквідатору арбітражному керуючому ОСОБА_2 укласти договір на проведення експертної оцінки виявленого та описаного майна ОСОБА_4 «Соснина» в межах фактичної ринкової вартості станом на 01.12.2015 року.

Твердження ТОВ "Прибій" про заінтересованість арбітражного керуючого ОСОБА_2 в залученні нового кредитора ОСОБА_8 є лише припущеннями представника, не підтвердженими та не доведеними матеріалами справи. Крім цього, питання заміни кредитора на правонаступника ОСОБА_8 було самостійним і окремим предметом розгляду господарським судом Івано-Франківської області (ухвала від 01.12.15 року у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25) та Львівським апеляційним господарським судом (постанова від 13.07.2016 року, на даний час на постанову апеляційного суду подана касаційна скарга).

Представник ТОВ "Прибій" вказує на порушення арбітражним керуючим своїх обовязків, оскільки він не приймає рішення щодо обрання голови комітету кредиторів. Однак, відповідно до ч.8 ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» прийняття рішення про обрання голови комітету належить до компетенції комітету кредиторів.

Також суд не вважає достатньою підставою для визнання неправомірними дій арбітражного керуючого порушення порядку складення протоколу №04 від 08.12.2015р. засідання зборів комітету (недотримання вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади).

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів не вважає обставини та вимоги, наведені у скаргах Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибій" б/н від 28.03.16 (вх.№2911/16 від 29.03.16) та б/н і б/д (вх.№ 5102/16 від 23.05.2016), такими, що підтверджені належними та достатніми доказами для їх задоволення та усунення арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання повноважень ліквідатора ОСОБА_4 «Соснина». Крім цього, як зазначалося вище, суд вправі усувати арбітражного керуючого лише за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наведені у відзиві ТОВ «Прибій» твердження щодо порядку призначення іншого ліквідатора та зазначає наступне.

Так, відповідно до абз.5,6 ч.1 ст.114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом. Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) (ч.8 ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Так, в ч. 6 ст. 26 Закону закріплено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону. До компетенції комітету кредиторів, зокрема, належить прийняття рішення про: звернення до господарського суду з клопотання про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Таким чином, комітет кредиторів має право запропонувати кандидатуру арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, при цьому суд, враховуючи вимоги ст.97, ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.43 ГПК України, повинен належним чином обґрунтувати призначення ліквідатора банкрута та вмотивовано відхилити, за наявності, інші кандидатури арбітражних керуючих.

Враховуючи зазначені приписи Закону про банкрутство, завданням господарського суду при вирішенні питання про призначення арбітражного керуючого на посаду ліквідатора боржника є надання можливості комітету кредиторів у повному обсязі реалізувати свої функції в процедурах банкрутства, що передбачені Законом про банкрутство, зокрема, подати до господарського суду клопотання про призначення погодженої кандидатури арбітражного керуючого для його призначення на посаду ліквідатора боржника (постанова Вищого господарського суду України від 22 березня 2016 року справа № 18/2043/12).

Із матеріалів справи вбачається, що ухвали від 05.04.2016 року, від 11.05.2016 року, якими розгляд скарги ТОВ «Прибій» від 28.03.2016 року відкладався, а також ухвала від 31.05.2016 року про призначення до розгляду скарги ТОВ «Прибій» від 23.05.2016 року надсилалися ініціюючому кредитору, боржнику, ліквідатору та іншим кредиторам у справі про банкрутство. У судових засіданнях 11.05.2016 року та 07.06.2016 року присутніми були представники кредиторів УПФ України у Тисменицькому районі та ДФС України у Тисменицькому районі.

Однак, відсутні докази, що місцевим судом зясовувалась думка комітету кредиторів щодо кандидатури ліквідатора, що досліджувалось питання наявності чи відсутності рішення комітету кредиторів про можливі кандидатури ліквідатора, після чого, у випадку ненадання такого рішення чи невизначеності із кандидатурою суд мав право призначити ліквідатора з власної ініціативи. Як зазначалося вище, суд повинен належним чином обґрунтувати призначення ліквідатора банкрута. Проте, в оскаржуваній ухвалі судом лише зазначено, що в матеріалах справи знаходиться заява арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 21.01.2016 року, заяв від інших арбітражних керуючих не надходило. З наведеного вбачається, що фактично у звязку з наявністю такої заяви, а не з власної ініціативи, судом призначено нового ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 Такі дії суду не відповідають вимогам закону та процедурі призначення іншого ліквідатора боржника.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає.

Враховуючи наведене, оцінюючи матеріали справи всебічно та в їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено скарги, за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибій" б/н від 28.03.16 (вх.№2911/16 від 29.03.16) та б/н і б/д (вх.№ 5102/16 від 23.05.2016) має бути прийнято рішення про відмову в їх задоволенні. У звязку з цим у відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Арбітражного керуючого ОСОБА_2 б/н від 16.06.16 року підлягає задоволенню, а ухвала від 07.06.2016 року скасуванню.

Сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір покладається на боржника та підлягає відшкодуванню у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_2 б/н від 16.06.16 року задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.16 року у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25 скасувати повністю.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибій" б/н від 28.03.16 (вх.№2911/16 від 29.03.16) та б/н і б/д (вх.№ 5102/16 від 23.05.2016) відмовити.

Судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. відшкодувати Арбітражному керуючому ОСОБА_2 за рахунок коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина" у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 12.09.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Малех І.Б.