ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р.Справа № 922/2102/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз"
до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення коштів в розмірі 90 368,64 грн
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_3, довіреність №5498 від 30.12.2015 р.;

представники відповідачів - не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківгаз", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовної заявою до відповідачів - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про солідарне стягнення збитків у розмірі 90 368,64 грн.

В обґрунтування позову посилається на п. 4.3.40, п. 4.3.41 Правил безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 року № 254 та положенням статті 1166 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02 липня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/2102/16 та призначено її до розгляду на 21 липня 2016 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21 липня 2016 року розгляд справи було відкладено до 04 серпня 2016 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04 серпня 2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 календарних днів до 16 вересня 2016 року на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та розгляд справи відкладено до 08 вересня 2016 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08 вересня 2016 року розгляд справи було відкладено до 15 вересня 2016 року.

Присутній у судовому засіданні 15.09.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях по справі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги попередніх ухвал суду не виконали, витребуваних документів не надали.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 02.07.2016 р., 04.08.2016 р., 08.09.2016 р. сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів.

Вислухавши думку представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідачів, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою господарським судом, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

27 жовтня 2014 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 при проведенні земельних робіт поблизу с. Соколове Зміївського району Харківської області було пошкоджено газопровід високого тиску, що призвело до аварійної ситуації та значного витоку газу.

З метою ліквідації аварії, Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" були проведені роботи по ремонту пошкодженого газопроводу, а саме: зупинка та пуск ГРП, технічне обслуговування та регулювання обладнання ГРП, розробка ґрунту вручну з кріпленням у траншеях, засипка вручну траншей, обрізка діючого газопроводу, укладення газопроводів газопостачання із сталевих труб у траншеї без розпор, нанесення дуже посиленої антикорозійної бітумно-гумової (бітумно-полімерної) ізоляції на сталеві газопроводи та інше.

Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" було проведені будівельні роботи по ремонту пошкодженого газопроводу. Відповідно до розрахунку збитків від пошкодження ділянки газопроводу і призупинення газопостачання с. Артюхівка, вартість робіт складає 17 787,88 грн.

Також, внаслідок пошкодження газопроводу середнього тиску поблизу с. Соколове Зміївського району Харківської області, стався значний виток газу, розрахункові витрати якого склали 11 232,58289 куб. м за 44 хвилини. Загальна вартість втрат природного газу складає 72 580,68 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, факт завдання шкоди ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, під час виконання ними своїх трудових обов'язків підтверджується ОСОБА_3 про порушення (пошкодження газопроводу) від 27.10.2014, складеного комісією Зміївської філії ПАТ "Харківгаз", постановою Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 14.11.2014 про закриття кримінального провадження №0000980.

17 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" звернулось до відповідачів з Вимогою №01-710, в якій просило відшкодувати збитки, нанесені в при виконанні земельних робіт поблизу с. Соколове Зміївського району Харківської області, які призвели до пошкодження газопроводу в розмірі 90 368,56 грн.

Проте відповіді на зазначену претензію відповідачі не надали.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про трубопровідний транспорт", охоронна зона - це землі вздовж магістральних та промислових трубопроводів, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об'єкти та довкілля в цілому.

Виходячи з положень даної норми, газопровід - об'єкт підвищеної небезпеки та потенційно небезпечний об'єкт, на території якого та за його межами існує ризик негативної події, яка може відбутися за певних обставин.

Стаття 11 Закону України Про трубопровідний транспорт передбачає, що до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об'єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Публічне акціонерне товариство „Харківгаз" є спеціалізованим підприємством газового господарства, яке обслуговує промислові газопроводи і має відповідний дозвіл Держнаглядохоронпраці.

Пунктом 4.3.41. Правил безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 року №254 (в редакції станом на 27.10.2014 р., надалі - Правила) передбачено, що перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу організація, яка виконує земляні роботи, зобов'язана виявити фактичне місцезнаходження газопроводу шляхом відкриття шурфів вручну і в присутності представника СПГГ. Ударні механізми для розпушування ґрунту можуть застосовуватися на відстані не ближче ніж 3 м від підземного газопроводу, а механізми, здатні значно відхилятися від вертикальної осі (куля, клин-баба тощо), - на відстані не ближче ніж 5 м.

В пункті 4.3.40. цих Правил зазначено, що організація, яка виконує будівельні і земляні роботи, повинна представляти СПГГ проект виконання робіт, складений з урахуванням вимог СНиП 3.02.01-87, СНиП Ш-4-80*, ДБН А3.1-5-96. Будівельні і земляні роботи на відстані менше ніж 15 м від газопроводу допускаються тільки на підставі письмового дозволу СПГГ, у якому повинні бути зазначені умови і порядок їх проведення. До дозволу додається схема розташування газопроводу з привязками.

В порушення вимог п. 4.3.40 вищевказаних правил відповідачами не було повідомлено Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" про початок проведення земельних робіт, які проводились безпосередньо в зоні знаходження газопроводу.

Відповідно до п. п 10.1.7, п. 10.1.9 ДБН А.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві": земляні роботи в охоронній зоні кабелів високої напруги, діючих газопроводів та інших комунікацій необхідно виконувати за нарядом-допуском після одержання дозволу від організацій, що їх експлуатують; виконання земляних робіт в охоронній зоні кабелів, що перебувають під напругою або діючих газопроводів необхідно здійснювати під безпосереднім наглядом керівника робіт та працівників організацій, що експлуатують ці комунікації; під час виконання земляних робіт у безпосередній близькості діючих підземних комунікацій або у разі перетинання комунікацій необхідно забезпечити незмінність положення у просторі і збереження цілісності цих комунікацій, при цьому розробка ґрунту механізованим способом дозволяється на відстані не менше ніж на 2,0 м від бокової стінки і не менше ніж 0,4 м над верхом труби, кабелю.

Вимоги вищезазначених норм відповідачами не виконано, матеріалами справи підтверджується факт виконання земляних робіт безпосередньо у місці пошкодження газопроводу спеціальною технікою, а не вручну, без проведення детального трасування мереж газопостачання з визначенням місця знаходження газопроводів та без представника організації, що експлуатує даний газопровід на час здійснення пошкодження газопроводу відповідачем.

Відповідачем в установленому порядку належними і допустимими доказами не спростовано, недотримання вимог чинного законодавства щодо порядку проведення земляних робіт в охоронній зоні газопроводу.

Правилами безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 року № 254 (в редакції станом на 27.10.2014 р.) встановлено порядок розслідування аварій та нещасних випадків спеціальною комісією за участю відповідного наглядового органу та передбачена форма та зміст актів, які складаються за наслідками аварій, і ця форма є обов'язковою.

Водночас, у пункті 100 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, дано визначення аварій, про які йдеться у вищезазначених Правилах безпеки систем газопостачання України, та встановлено порядок розслідування.

Поряд з цим, в даному випадку пошкодження газопроводу не є аварією у розумінні п. 100 вказаного Порядку, оскільки не містить притаманних ознак вказаних в ньому аварій, а відтак, передбачений Правилами безпеки порядок розслідування аварій та форма акту не є обов'язковими до пошкодження та відшкодування збитків, які є предметом даного спору.

Між тим, за приписами п. 4.3.29. Правил, за результатами технічного обстеження сталевих і поліетиленових газопроводів складається акт, в якому з врахуванням виявлених дефектів і оцінки технічного стану слід дати висновок про можливість подальшої експлуатації газопроводу, необхідність і строки проведення його ремонту і заміни. ОСОБА_4 технічного обстеження повинен затверджуватися керівником СПГГ або підприємства. Результати обстеження записуються в паспорті газопроводу.

Викладене свідчить, що у випадку пошкодження газопроводу без ознак аварій згадуваних у Порядку, складається акт у вільній формі, в якому встановлюється та відображається лише сам факт пошкодження. При цьому, виходячи з загального порядку фіксації подій та фактів (зокрема, Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами) при складанні такого акту, у разі виникнення спірних питань під час підписання акта, представник сторони, який не згідний з викладеними в акті обставинами, підписує акт з викладенням окремої думки. У разі відмови представника такої сторони від підписання, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони від підписування.

Таким чином, складений позивачем ОСОБА_4 про порушення від 27 жовтня 2014 року відповідає цим вимогам, а відтак, є належним доказом підтвердження пошкодження газопроводу. При цьому, викладені в ньому обставини відповідачами в установленому порядку не заперечено та не спростовано.

Таким чином, враховуючи викладене, наявністю причинного зв'язку між цими діями, бездіяльністю і шкодою, фактом пошкодження газопроводу позивача в результаті проведення несанкціонованих робіт, оскільки дозвіл на роботи з застосуванням спеціальної техніки позивачем не надавався, наслідками які виникли, та вищезазначені норми права суд дійшов висновку, що саме відповідачі повинні відповідати за шкоду завдану позивачу як власник джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розрахунок втрат газу при аварійному пошкодженні газопроводу виконано відповідно до вимог постанови НКРЕ №475 від 29.05.2003 р. зі змінами та посібником "Потери природного газа при эксплуатации систем газоснабжения", відповідно до яких фактична втрата газу становила 11 232,58289 куб. м за 44 хвилини., що складає 72 580,68 грн.

Розрахунок збитків від пошкодження ділянки газопроводу і призупинення газопостачання с. Артюхівка наведено у відповідній таблиці (т. 1, арк. с. 16), який складається з наступних видів робіт: зупинка та пуск ГРП, технічне обслуговування та регулювання обладнання ГРП, розробка ґрунту вручну з кріпленням у траншеях, засипка вручну траншей, обрізка діючого газопроводу, укладення газопроводів газопостачання із сталевих труб у траншеї без розпор, нанесення дуже посиленої антикорозійної бітумно-гумової (бітумно-полімерної) ізоляції на сталеві газопроводи та інше, всього на загальну суму 17 787,96 грн.

Відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 1190 Цивільного кодексу України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено та обґрунтовано: понесення шкоди та збитків; розмір завданих відповідачами шкоди та збитків, понесених позивачем при відновленні газопостачання; наявність прямого причинного зв'язку між неправомірними діями відповідачів та завданими ними шкодою і збитками. Також, відповідачами не надано доказів відсутності їх вини у спричиненні шкоди та збитків.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини справи, виходячи з наявних у справі доказів, нормативного врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 378,00 грн. покладаються на відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про солідарне стягнення збитків у розмірі 90 368,64 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (63420, Харківська обл., Зміївський район, село Соколове, вул. Отакара Яроша, буд. 123, код ІПН НОМЕР_1) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (63420, Харківська обл., Зміївський район, село Соколове, вул. Міщенко, буд. 4, код ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ) завдану шкоду в розмірі 17 787 (сiмнадцять тисяч сiмсот вiсiмдесят сiм) грн. 96 коп. та збитки в сумі 72 580 (сiмдесят двi тисячi п`ятсот вiсiмдесят) грн. 68 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (63420, Харківська обл., Зміївський район, село Соколове, вул. Отакара Яроша, буд. 123, код ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 689 (Шiстсот вiсiмдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (63420, Харківська обл., Зміївський район, село Соколове, вул. Міщенко, буд. 4, код ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 689 (Шiстсот вiсiмдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_5

справа №922/2102/16