ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.16р. Справа № 904/7435/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

До відповідача ОСОБА_1 закладу "Солонянська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради, смт. Солоне Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 44649,74 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 01.09.2016 року, представник

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № б/н від 27.06.2016 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 закладу "Солонянська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 44313,08 грн., 3% річних у розмірі 336,66 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за договором №2015/ТП-БО-02076 від 15.09.2015 року на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів в частині повної та своєчасної оплати за спожитий газ.

Відповідач, згідно відзиву на позов, із сумою основного боргу у розмірі 44313,08 грн. погоджується, щодо нарахованих 3% річних просить відмовити, оскільки не вбачає своєї вини у порушенні строків оплати за поставлений природний газ. Відповідач вказує, що прострочка оплати відбулася через затримку в укладенні додаткових угод, які останній отримав в момент закінчення їх терміну.

У судовому засіданні 15.09.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник), Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (газорозподільне підприємство) та ОСОБА_1 закладом "Солонянська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради (споживач) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів №2015/ТП-БО-02076 (договір), відповідно до п 1.1 якого постачальник постачає природний газ (згідно з Державним, класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010 код 06.20.1 Газ природний) споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору передача газу за поговором здійснюється на межах балансової належності об'єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору.

Газорозподільне підприємство, через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, забезпечує розподіл газу до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску (п. 1.3 договору).

Відповідно до п.3.6 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, підписаного споживачем та газорозподільним підприємством відповідно до п. 2.5 договору.

Постачальник до пятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником постачальника та скріплені печаткою постачальника (п. 3.7 договору).

Згідно п. 3.8 договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Відповідно до п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 30.10.2015 року до договору всього за 1000,00 куб. м природного газу з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання 7513,20 грн., крім того ПДВ 20% - 1502,64 грн., разом за 1000,00 куб.м. 9015,84 грн.

Згідно з п.4.4 договору в редакції додаткової угоди №2 від 30.10.2015 року сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пункту 4.2 цього розділу, є обов'язковою для сторін. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами Договору. У випадку зміни ціни, розрахованої відповідно до пункту 4.2 цього розділу, сторони зобов'язуються внести зміни до цього Договору шляхом укладення додаткової угоди. У разі, якщо споживач відмовляється укласти додаткову угоду про зміну ціни, споживач зобов'язаний з 01 числа місяця числа місяця, у якому постачальник визначає нову ціну, документально оформлювати обсяги спожитого газу із ресурсу іншого постачальника.

Пунктом 4.5 договору визначено, що розрахунковий період за договором становить один місяць 9:00 першого дня до 9:00 першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.5.1 договору місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначається згідно з розділом 3 договору.

Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу і становить 1078073,02 грн., у тому числі ПДВ (п. 4.5.2. договору).

Згідно п. 4.6. Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.6.1 Договору).

У відповідності до п. 4.6.2 договору у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Сторони домовились, що під поняттям "недоплата вартості послуг з постачання газу" вони розуміють недоплату споживачем вартості фактично спожитого газу понад узгоджений з постачальником обсяг газу на розрахунковий період (п. 4.6.3 Договору).

Згідно з п. 4.6.5 договору у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу. Оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 11 договору (п.4.7 договору в редакції додаткової угоди №1 від 30.10.2015 року).

Постачальник зобовязується виконувати умови договору; забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором (п.п. 5.1., 5.1.1., 5.1.2. договору).

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлений газ за цінами, визначеними в розділі 4 договору (п.п. 5.2., 5.2.1. договору).

Відповідно п.п. 5.3., 5.3.1., 5.3.3. договору споживач зобовязаний виконувати умови Договору, оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Відповідно до п.10.1 цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №3 від 30.12.2015 року строк дії договору продовжується до 30.06.2016 року. За поясненнями відповідача (споживача) позивач лише 16.08.2016 року направив на підписання відповідачу додаткові угоди №3 від 30.12.2015 року та №4 від 29.01.2016 року, а тому у зв'язку з закінченням строку дії цих угод на момент їх отримання, вони залишаються непідписними.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем здійснено поставку природного газу у квітні 2016 року за актом №ДОЗ00019965 на суму 35747,24 грн., у травні 2016 року за актом ДОЗ00022557 на суму 4765,78 грн. та у червні 2016 року за актом ДОЗ00025239 на суму 3800,06 грн.

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без заперечень (а.с. 30-32).

Відповідач за поставлений газ не розрахувався у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 44313,08 грн., що і є причиною спору.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

У зв'язку з тим, що додаткові угоди №3 та №4, якими погоджувалися продовження строку дії договору та обсяги споживання газу споживачем не підписані, однак фактично підписані акти приймання-передачі природного газу, у даному випадку відбулося укладення договору у спрощений спосіб.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у квітні-червні 2016 у розмірі 44313,08 грн.

Доказів оплати вартості поставленого газу за спірними актами приймання-передачі природного газу у розмірі 44313,08 грн. відповідач не надав, доводи позивача шляхом надання належних доказів не спростував, позовні вимоги визнав.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання відповідачем позову.

Крім того, наявність даної заборгованості підтверджується актом звіряння від 08.08.2016 року, підписаним обома сторонами.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 закладу "Солонянська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 44313,08 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 336,66 грн. за загальний період з 02.05.2016 року по 10.08.2016 року (по кожному акту окремо).

Позивач пояснив, що оскільки відповідачем додаткову угоду про продовження строку дії договору не підписано, обов'язок з оплати природного газу виник на підставі ст. 692 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

При перевірці правильності нарахування 3% річних судом встановлено неправильність їх нарахування, пов'язаної із тим, що 1, 2 та 3 травня 2016 року є вихідними днями, а тому обов'язок оплати отриманий у квітні природний газ виник 04.05.2016 року, у зв'язку з чим прострочка за цей період слід рахувати з 05.05.2016 року. За таких обставин вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 326,95 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за поставлений товар. Невиконанням обовязку щодо оплати продукції відповідач порушує права позивача, безпідставно не перераховуючи кошти (вартість товару) у власність позивача.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню 44640,03 грн. (основний борг у розмірі 44313,08 грн. та 3% річних у розмірі 326,95 грн.).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1377,70 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 закладу "Солонянська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради (52400, Дніпропетровська область, смт. Солоне, вул. Усенко, 13А, ідентифікаційний код 25771721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка,2, ідентифікаційний код 39572642) заборгованість у розмірі 44313,08 грн., 3% річних у розмірі 326,95 грн. та судовий збір у розмірі 1377,70 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.09.2016 року.

Суддя О.М. Крижний