ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа № 914/1347/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) - Коваль П.І. (пред-к за довіреністю), Лужецький В.(директор)

від відповідачів - Микита Т.В., Петровський Ю.І. (представники за довіреністю)

третьої особи 1: ОСОБА_6

третьої особи 2: ОСОБА_7,

третьої особи 4: ОСОБА_8,

третьої особи 6: ОСОБА_9,

третьої особи 9: ОСОБА_10,

третьої особи 10: ОСОБА_11,

третьої особи 14: ОСОБА_12

від третіх осіб - 3, 5,7,8, 11-13 - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рай" ЛТД б/н від 30.06.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 21.06.2016 року (головуючий суддя Синчук М.М.)

у справі №914/1347/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рай" ЛТД, м. Рудки, Самбірський р-н, Львівська область

до відповідача:Рудківської міської ради Львівської області, м.Рудки, Самбірський р-н, Львівська область

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_6, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки;

ОСОБА_7, Самбірський р-н, м. Рудки;

ОСОБА_13, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки;

ОСОБА_8, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки

ОСОБА_14, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки

ОСОБА_9, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки

ОСОБА_15, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки

ОСОБА_16, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки;

ОСОБА_10, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки

ОСОБА_11, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки

ОСОБА_17, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки;

ОСОБА_18, Львівська обл., Самбірський р-н, с. Подільці;

ОСОБА_19 Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки;

ОСОБА_12 Львівська обл., Самбірський р-н, с. Луки;

про: визнання недійсним рішення Рудківської міської ради Львівської області від 14.08.2014р. №1

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 21.06.2016 року у справі №914/1347/15 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Рай" ЛТД, м. Рудки, Самбірський р-н, Львівська область, до Рудківської міської ради Львівської області, м. Рудки, Самбірський р-н, Львівська область, про: визнання недійсним рішення Рудківської міської ради Львівської області від 14.08.2014р. №1 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що набуття фізичними особами права власності на будівлі (торгівельні кіоски) є окремою підставою для припинення користування всією земельною ділянкою, переданою позивачу у постійне користування. Враховуючи те, що Рудківська міська рада являється органом, до компетенції якого віднесено питання щодо регулювання земельних відносин на території м. Рудки, беручи до уваги те, що припинення права користування на підставі положень п. "е" ст.141 ЗК України законодавством не віднесено до компетенції жодного іншого органу, то відповідач як орган місцевого самоврядування прийняв оскаржуване рішення в межах своєї компетенції. Оскаржуване рішення спрямоване на реалізацію законодавчого принципу забезпечення гарантій прав третіх осіб на землю.

В апеляційній скарзі позивач просить дане рішення скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що 1) на деякі кіоски досі не визнано права власності, але вони розташовані на території ринку, земельна ділянка для організації якого передана позивачу у користування. 2) судом не враховано, що деякі кіоски приймалися в експлуатацію як об'єкти нерухомого майна і на які в подальшому були оформлені права власності, але всі правовстановлюючі документи на кіоски третіх осіб оскаржені в судовому порядку. 3) судом безпідставно не взято до уваги докази, що 17 кіосків третіх осіб займають площу всього 0,0162 га (162 кв.м) 4) не всі об'єкти нерухомості перебувають у власності третіх осіб, а під окремі кіоски не виділялися земельні ділянки для їх будівництва і вимоги законодавства щодо згоди землекористувача на припинення користування частиною земель судом проігноровано. 5). Долучене у ході нового розгляду справи рішення Рудківської міської ради від 16.06.16 року про втрату чинності державним актом не змінює його правового статусу як чинного. 6) скаржник зазначає, що 22.06.2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом прийнято рішення про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Рудківської міської ради щодо нерозгляду заяви ТзОВ «РАЙ» ЛТД від 13.01.2015р. про затвердження розмірів торгівельних місць на ринку в м.Рудки та зобов'язано виконавчий комітет Рудківської міської ради розглянути дану заяву на засіданні виконавчого комітету, відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.1998р. Рудківською міською радою прийнято Рішення №1 "Про передачу земельної ділянки в постійне користування ТОВ "Рай" ЛТД", яким вирішено передати останньому в постійне користування земельну ділянку в розмірі 0,15 га. (Т.1 а.с.15).

З Проекту відводу земельної ділянки під будівництво ринку м. Рудки на території Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 2001р. (Т.1 а.с.23-33) вбачається, що вказану земельну ділянку було надано позивачу для будівництва ринку.

В подальшому, на підставі спірного Рішення органу місцевого самоврядування позивачу видано Державний акт серії ІІ-ЛВ №002954 на право постійного користування землею площею 0,15 га. для комерційної діяльності (Т.1 а.с.13-14). Даний Акт 13.02.2002р. зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №67.

Як встановлено на підставі матеріалів справи та не заперечується жодною із сторін, місцезнаходження земельної ділянки, на котру позивачу видано Державний акт, - м. Рудки, вул. Валова, 1-а.

Згідно з рішень Рудківської міської ради від 26.09.2002р. №18 та від 26.06.2003р. №22 земельні ділянки загальною площею 0,0193 га за згодою ТОВ "Рай" ЛТД вилучалися. Таким чином, судом встановлено, що в постійному користуванні позивача станом на 2003 рік залишилася земельна ділянка площею 0,1307 га. в м. Рудки, вул. Валова, 1-а, що не заперечується сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2001 - 2002 років до Рудківської міської ради зверталися фізичні особи, в т.ч. і треті особи у справі, із заявами в яких просили надати їм дозвіл на будівництво кіосків на території ринку. Кожна із цих письмових заяв містила резолюцію директора ТОВ "Рай" ЛТД про те, що він не заперечує проти такого будівництва. На підставі цих заяв, Виконавчим комітетом Рудківської міської ради приймалися рішення, яким надавалися такі дозволи. В подальшому, вказаним особам видавалися будівельні паспорти земельної ділянки, затверджувалися Генплани розміщення торгових кіосків та видавалися дозволи на виконання будівельних робіт. Як зазначили треті особи у справі, будівництво ними торгівельних об'єктів, в основному, відбувалося протягом 2003 року. З матеріалів справи теж прослідковується (Т.1 а.с.55-63), що в 2003 році головою Самбірської районної державної адміністрації було затверджено акти технічних комісій про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом торгових кіосків. На підставі цих розпоряджень, Виконавчий комітет Рудківської міської ради приймав рішення, згідно яких видавав фізичним особам свідоцтва про право власності на вказані кіоски, які в подальшому реєстрували їх в Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації. Судами також встановлено, що частина побудованих торгових об'єктів згідно договорів купівлі-продажу від 2005, 2006, 2007, 2010, 2011 та 2012 років відчужувалися за договорами купівлі-продажу.

Вищим господарським судом України у Постанові від 23.03.2016 р. у даній справі №914/1347/15 зазначено, що відповідно до матеріалів справи та доводів касаційної скарги, на земельній ділянці у постійному користування позивача було побудовано 39 кіосків, а кількість об'єктів нерухомого майна, які набуті фізичними особами шляхом їх створення (будівництва) становить 15, однак господарськими судами цьому не надано належної правової оцінки.

У письмових поясненнях від 10.07.2015р. (Т.4 а.с.4), та від 29.08.2016 року представниками Рудківської міської ради зазначено, що на земельній ділянці, що перебувала в постійному користуванні позивача, побудовано 39 кіосків. Загальна кількість об'єктів нерухомого майна, які набуті фізичними особами шляхом їх створення (будівництва) становить 15 кіосків. Загальна кількість об'єктів нерухомого майна на земельній ділянці набутих фізичними особами на підставі договорів купівлі-продажу - становить 15 кіосків. Загальна кількість об'єктів нерухомого майна на земельній ділянці на стадії оформлення права власності - становить 9 кіосків.

До матеріалів справи долучено докази приналежності (в тому числі правовстановлюючі документи) об'єктів нерухомого майна підприємцям, які знаходяться на вул. Валова, 1 А, у м. Рудки, (Том 6 а.с. 71-236), а саме:

ОСОБА_20, кіоск НОМЕР_1, згідно з договором купівлі-продажу від 11.03.2005 року.

ОСОБА_6, кіоск НОМЕР_2, згідно з договором купівлі-продажу від 15.09.2008 року.

ОСОБА_21, кіоск НОМЕР_3, згідно з свідоцтвом на право власності від 05.07.2007 року.

ОСОБА_22, кіоск НОМЕР_4, згідно з свідоцтвом на право власності від 06.11.2003 року.

ОСОБА_7, кіоск НОМЕР_5, згідно з договором купівлі-продажу від 12.05.2004 року.

ОСОБА_7, кіоск НОМЕР_6, згідно з договором купівлі-продажу від 30.09.2003 року.

ОСОБА_13, кіоск НОМЕР_7, згідно з свідоцтвом на право власності від 03.10.2003 року.

ОСОБА_8, кіоск НОМЕР_8, згідно з договором купівлі-продажу від 30.12.2004 року.

ОСОБА_9, кіоск НОМЕР_9, згідно з договором купівлі-продажу від 31.12.2012 року.

ОСОБА_15, кіоск НОМЕР_10, згідно з свідоцтвом на право власності від 13.11.2013 року.

ОСОБА_16, кіоск НОМЕР_11, згідно з договором купівлі-продажу від 18.02.2006 року.

ОСОБА_23, кіокс НОМЕР_12, на стадії оформлення, рішення Рудківської міської ради від 25.10.2001 року, дозвіл на будівництво, будівельний паспорт земельної ділянки.

ОСОБА_24, кіоск НОМЕР_13, згідно з договором купівлі-продажу від 31.01.2012 року.

ОСОБА_14, кіоск НОМЕР_14, згідно з свідоцтвом на право власності від 28.10.2003 року.

ОСОБА_10, кіоск НОМЕР_15, згідно з договором купівлі-продажу від 17.11.2004 року.

ОСОБА_11, кіоск НОМЕР_16, згідно з свідоцтвом на право власності від 03.10.2003 року.

ОСОБА_7, кіоск НОМЕР_17, згідно з договором купівлі-продажу від 05.05.2010 року.

ОСОБА_25, кіоск НОМЕР_18, на стадії оформлення, дозвіл на будівництво, проект.

ОСОБА_17, кіоск НОМЕР_19, згідно з свідоцтвом на право власності від 21.10.2003 року.

ОСОБА_26, кіоск НОМЕР_20, згідно з свідоцтвом на право власності від 21.10.2003 року.

ОСОБА_27, кіоск НОМЕР_21, рішення Рудківської міської ради від 25.10.2001 року.

ОСОБА_28, кіоск НОМЕР_22, згідно з договором купівлі-продажу від 08.10.2008 року.

ОСОБА_28, кіоск НОМЕР_23, згідно з договором купівлі-продажу від 08.10.2008 року.

ОСОБА_29, кіоск НОМЕР_24, згідно з свідоцтвом на право власності від 05.07.2007 року.

ОСОБА_30, кіоск НОМЕР_25, згідно з свідоцтвом на право власності від 13.12.2004 року.

ОСОБА_6, кіоск НОМЕР_26, згідно з свідоцтвом на право власності від 30.10.2003 року.

ОСОБА_19, кіоск НОМЕР_27, згідно з свідоцтвом на право власності від 10.02.2004 р.

ОСОБА_31, кіоск НОМЕР_28, на стадії оформлення, рішення Рудківської міської ради від 25.10.2001 року, дозвіл на будівництво, будівельний паспорт земельної ділянки.

ОСОБА_12, кіоск НОМЕР_29, згідно з свідоцтвом на право власності від 04.02.2005 року.

ОСОБА_32, кіоск НОМЕР_30, на стадії оформлення, рішення Рудківської міської ради від 25.10.2001 року, дозвіл на будівництво, будівельний паспорт земельної ділянки.

ОСОБА_33, кіоск НОМЕР_31, на стадії оформлення, рішення Рудківської міської ради від 03.11.2004 року, дозвіл на будівництво, будівельний паспорт земельної ділянки.

ОСОБА_34, кіоск НОМЕР_32, на стадії оформлення, рішення Рудківської міської ради від 31.10.2002 року, дозвіл на будівництво, будівельний паспорт земельної ділянки.

ОСОБА_35, кіоск НОМЕР_33, згідно з свідоцтвом на право власності від 19.10.2004 року.

ОСОБА_36, кіоск НОМЕР_34, згідно з договором купівлі-продажу від 27.12.2004 року.

ОСОБА_37, кіоск НОМЕР_35, згідно з свідоцтвом на право власності від 23.10.2003 року.

ОСОБА_38, кіоск НОМЕР_36, згідно з свідоцтвом на право власності від 23.10.2003 року.

ОСОБА_39, кіоск НОМЕР_37, на стадії оформлення, рішення Рудківської міської ради від 30.05.2002 року, дозвіл на будівництво, будівельний паспорт земельної ділянки.

Крім того, з усних пояснень представників відповідача в судовому засіданні в апеляційній інстанції, та письмових пояснень відповідача від 29.08.2016 року вбачається, що торгові об'єкти нерухомості ще двох фізичних осіб, а саме ОСОБА_40, кіоск НОМЕР_38; ОСОБА_41, кіоск НОМЕР_39, знаходяться в межах спірної земельної ділянки, однак право власності на такі станом на момент розгляду справи не оформлені.

Позивачем не надано доказів, що правовстановлюючі документи фізичних осіб на кіоски, які знаходяться на земельній ділянці по вул. Валова, 1-а в м. Рудки, було скасовано чи визнано недійсними в судовому порядку, а відтак такі є чинними.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2014р. Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області Рудківській міській раді направлено клопотання про приведення у відповідність із законодавством прийнятих рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, в якому інспекція зазначила про необхідність, з метою належної реалізації власниками нерухомого майна - кіосків, які знаходяться за адресою: м. Рудки, вул. Валова, 1-а свого права на землю, усунути порушення чинного законодавства України шляхом припинення права постійного користування ТОВ "Рай" ЛТД земельною ділянкою, що розташована по вул. Валовій, 1-а у м. Рудки Самбірського району Львівської області на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЛВ №002954 від 13.02.2002р., який зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №67 з наступним поданням у відділ Держземагенства у Самбірському районі інформації про зняття з реєстрації зазначеного державного акта (Т.1 а.с.17-19).

14.08.2014р. Рудківська міська рада прийняла Рішення №1 "Про розгляд клопотання Державної інспекції сільського господарства в Львівській області щодо припинення права постійного користування ТОВ "Рай" ЛТД на земельну ділянку у м. Рудки, вул. Валова, 1-а", яким розглянувши клопотання Державної інспекції, враховуючи набуття громадянами у власність будівель, які розташовані на даній земельній ділянці, керуючись ст.ст. 120, 122, п. "е" ст.141 ЗК України, ст.377 ЦК України, ст.287.6 ПК України, п.34 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішила, зокрема, припинити право постійного користування ТОВ "Рай" ЛТД на земельну ділянку площею 0,1307 га по вул. Валовій, 1-а у м. Рудки та вважати таким, що втратило чинність рішення Рудківської міської ради від 15.09.1998р. №1 "Про передачу в постійне користування ТОВ "Рай" ЛТД земельної ділянки у м. Рудки, вул. Валова, 1-а"; Управлінню Держземагенства у Самбірському районі Львівської області зняти з реєстрації державний акт на право постійного користування землею ТОВ "Рай" ЛТД серії ІІ-ЛВ №002954 від 13.02.2002 року зареєстрований у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №67 (Т.1 а.с.16)

Рішенням Рудківської міської ради від 16 червня 2016 року № 71 "Про внесення змін до рішення Рудківської міської ради від 14 серпня 2014 року № 1 "Про розгляд клопотання Державної інспекції сільського господарства в Львівській області щодо припинення права постійного користування ТОВ "Рай" ЛТД на земельну ділянку у м.Рудки, вул. Валова, 1-а" вирішено: Внести зміни до рішення Рудківської міської ради від 14 серпня 2014 року № 1 "Про розгляд клопотання Державної інспекції сільського господарства в Львівській області щодо припинення права постійного користування ТОВ "Рай" ЛТД на земельну ділянку у м. Рудки, вул. Валова, 1-а", виклавши пункт 1 рішення у наступній редакції: "Припинити право постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Рай" ЛТД на земельну ділянку площею 0,1307 га по вул.Валовій, 1-а у м.Рудки. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ЛВ № 002954 від 13.02.2002 року, який зареєстрований у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 67 вважати таким, що втратив чинність". (Том 6 а.с. 66).

Рішенням Виконавчого комітету Рудківської міської ради від 17 червня 2016

року № 102 "Про затвердження схеми розміщення будівель торгового призначення на території ринку в м. Рудки на вул. Валова, 1 а затверджено схему розміщення будівель торгового призначення на територі ринку в м.Рудки на вул.Валова, 1а згідно додатку долученого до матеріалів справи. (Том 6 а.с. 65, 67-68).

Предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення ХХХІ -ї сесії VI - го скликання Рудківської міської ради № 1 від 14 серпня 2014 року "Про розгляд клопотання Державної інспекції сільського господарства в Львівській області щодо припинення права постійного користування ТОВ "Рай" ЛТД на земельну ділянку у м.Рудки, вул. Валова, 1-а" із внесеними змінами.

Нормативною підставою позову позивачем обрано ст.ст. 120, 141, 142, 152 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач вийшов за межі повноважень, оскільки чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування» та ст.ст.12, 141 ЗК України, не передбачено таких прав органу місцевого самоврядування, як припиняти право постійного користування земельною ділянкою без добровільної відмови землекористувача від такого права користування. А жодних заяв про добровільну відмову від землекористування позивач не подавав відповідачу.

За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 116 ЗК України (в редакції, яка діяла до 01.01.2013р.) було передбачено, що надання в користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Проте, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, зазначену норму Земельного кодексу України було викладено в новій редакції, згідно з якої земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VІ від 06.09.2012р.).

Водночас, підстави припинення права користування передбачено в ст.141 ЗК України, відповідно до котрої право користування земельною ділянкою припиняється, зокрема, у випадку: а) добровільної відмови від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

З наведених приписів законодавства чітко вбачається, що добровільна відмова від права користування землею, вилучення земельної ділянки, та набуття іншою особою права власності на будівлю є окремими, самостійними підставами для припинення права користування на земельну ділянку.

Порядок припинення права користування землею у зв'язку із добровільною відмовою від такого права передбачено положеннями ст.142 ЗК України.

Порядок вилучення земельної ділянки регламентовано статтею 149 ЗК України, положення котрої передбачають її вилучення органами місцевого самоврядування та органами державної влади лише у випадку згоди землекористувачів (ч.2-9), або в судовому порядку у випадку відсутності такої згоди (п.10).

Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (ч.1). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2).

Положення ч.2 ст.120 ЗК України (в редакції, яка діяла до 01.01.2010р.) передбачали перехід до особи права на земельну ділянку лише у випадку набуття права на будівлю на підставі правочинів.

Разом з тим, положеннями чинної ч.2 ст.120 ЗК України (в редакції Закону України №1702-VІ від 05.11.2009р.) передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Разом з тим, законодавець, імперативно зазначивши про те, що набуття іншою особою права власності на будівлю є підставою для припинення права користування землею, не передбачив порядку та процедури такого припинення. Однак, в законодавстві не міститься вимоги, що таке припинення права користування повинне відбуватися за згодою землекористувача на відміну від порядку вилучення земельної ділянки на підставі ст. 149 ЗК України.

Водночас, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зазначена норма є загальною по відношенню до всіх наступних підстав виникнення права власності.

Крім цього, положеннями ст.331 ЦК України передбачено набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва. Зазначені норми ЦК України включені до розділу 23, який називається "Набуття права власності".

Таким чином, реєстрація права власності на новостворене нерухоме майно є набуттям права власності.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 11.02.2015р. (Т.4 а.с. 40-46) аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому, при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

За матеріалами справи встановлено, що на момент винесення оскаржуваного рішення Рудківської міської ради, на 30 (тридцять) нежитлових приміщень (торгових кіосків) в межах спірної земельної ділянки, яка попередньо була надана позивачу в користування, третіми особами було набуто право власності шляхом первинного та похідного способів набуття права власності, зокрема, договорів купівлі-продажу.

Таким чином, враховуючи те, що на земельній ділянці, яка була надана в постійне користування позивача, побудовані об'єкти нерухомості, які на підставі правовстановлюючих документів перебувають у власності третіх осіб, враховуючи положення п."е" ст.141 ЗК України, як підставу для припинення права користування земельною ділянкою, а також враховуючи відсутність вимог законодавства про необхідність отримання згоди землекористувача на припинення такого користування згідно цього пункту, Рудківська міська рада правомірно прийняла оскаржуване рішення за відсутності такої згоди.

При цьому суди не погоджуються з твердженням позивача, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, вийшов за межі компетенції у сфері земельних правовідносин, оскільки прийняття відповідного рішення не передбачено ні статтею 12 ЗК України, ні статтями 143-151 ЗК України.

Так, відповідно до п.34 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельна ділянка, право постійного користування щодо якої припинено, належить на праві власності територіальній громаді міста Рудки, що підтверджується Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" відповідно до якого, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповіднихнаселених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 5 ст. 60 ЗУ „Про місцеве самоврядування" передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином наведені норми права наділяють орган місцевого самоврядування правомочностями власника, під якими розуміється право власника визначати юридичну долю майна, зокрема, в тому числі, щодо припинення права постійного користування земельної ділянки.

Отже, Рудківська міська рада, як власник земельної ділянки, має право на вчинення правомочностей щодо даної ділянки за відповідних підстав, в тому числі, щодо припинення права постійного користування, а оскаржуване рішення Рудківської міської ради від 14.08.2014 року № 1 прийнято відповідно до наданих їй повноважень ЗК України та ЗУ „Про місцеве самоврядування", як власника спірної земельної ділянки.

Оскаржуваним рішенням відповідач не скасував рішення №1 від 15.09.1998р., а лише констатував факт припинення права постійного користування на земельну ділянку, що не заборонено чинним законодавством України.

Враховуючи те, що Рудківська міська рада являється органом до компетенції якого віднесено питання щодо регулювання земельних відносин на території м. Рудки, беручи до уваги те, що припинення права користування на підставі положень п. "е" ст.141 ЗК України законодавством не віднесено до компетенції жодного іншого органу, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач прийняв оскаржуване рішення в межах своєї компетенції.

Крім цього, суд не бере до уваги твердження позивача, що Рудківська міська рада не вправі була припиняти право постійного користування на всю земельну ділянку, оскільки об'єкти нерухомого майна третіх осіб займають лише її незначну частину.

Зокрема, як вже зазначалося, за змістом ч.2 ст.120 та п. "е" ч.1 ст.141 ЗК України набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до положень ст.ст. 79, 79-1 ЗК України земельна ділянка як об'єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, з наведених положень законодавства вбачається, що набуття особою права власності на будівлю є підставою для припинення користування всією земельною ділянкою як об'єктом цивільних прав, оскільки припинити право можливо лише щодо сформованої земельної ділянки. Суд погоджується з доводами представника відповідача, що з моменту введення в дію ст.79-1 ЗК України припинення права користування на частину земельної ділянки є неможливим, оскільки така частина (без формування її як окремої земельної ділянки) не являється об'єктом цивільних прав. В свою чергу, формування частини земельної ділянки, як окремої ділянки, без попереднього припинення наданого права користування є неможливим.

Крім цього, правомірність припинення права користування всією земельною ділянкою доводиться ще й тим, що відповідно до довідки Рудківської міської ради №2036 від 04.08.2015р. та доданої до неї схеми розміщення об'єктів нерухомості (Т.4 а.с. 16, Т.6, а.с. 67), земельна ділянка у місті Рудки на вул. Валова, 1-а площею 0,1307 га. повністю забудована відповідно до її цільового призначення. На вказаній земельній ділянці влаштований єдиний торгівельний комплекс шляхом будівництва торгових кіосків, які є капітальними спорудами, мають фундамент, цегляні стіни, перекриття, водовідведення та електропостачання. Частина вказаної земельної ділянки, яка вільна від забудови, займається проходами (проїздами) до капітальних споруд (кіосків) як місцями спільного користування власників будівель та мешканців міста Рудки. За даними відповідача, площа спірної земельної ділянки під об'єктами нерухомого майна становить 0,0562 га.

Згідно ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується, зокрема, на принципі забезпечення гарантій прав на землю. Враховуючи зазначене, з матеріалів справи вбачається, що будівництво торгівельних об'єктів нерухомості третіми особами відбувалося за згоди позивача, в них в наявності є чинні правовстановлюючі документи на вказані приміщення. Відтак, по суті, оскаржуване рішення відповідача спрямоване на реалізацію законодавчого принципу забезпечення гарантій прав третіх осіб на землю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні суду. Правила торгівлі на ринках, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26 лютого 2002 року N57/188/84/105, на які покликається скаржник стосовно наповненості території ринку торгівельними місцями на ринку, носять рекомендаційний характер. Крім того, скаржником необґрунтовано підраховано сумарну площу лише 17-ти торгових об'єктів нерухомості, попри встановлення фактів набуття третіми особами права власності на більшу частину торгових об'єктів нерухомості на спірній земельній ділянці.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 21.06.2016 року у справі №914/1347/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рай" ЛТД б/н від 30.06.2016 року - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 05.09.2016 р.

Головуючий суддя Бонк Т. Б.

Судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.