КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р. Справа№ 911/1209/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Голоденко В.В., дов № 31 від 01.02.2016р.,

від відповідача - Западнюк М.А., дов. № б/н від 25.01.2016 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арагва»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 23.06.2016 року

у справі № 911/1209/16 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арагва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-

комерційна фірма «Лігена»

про стягнення 50 802,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 року по справі № 911/1209/16 позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 23.06.2016 року по справі № 911/1209/16 та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арагва» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Мартюк А.І., та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.07.2016 року, у зв'язку із перебуванням суддів Мартюк А.І. та Ткаченка Б.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/1209/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Кропивної Л.В., Чорної Л.В.

27.07.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 08.08.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді-доповідача Зеленіна В.О. з 28.07.2016 року на лікарняному, з метою недопущення порушення прав сторін на своєчасний розгляд справи, справу № 911/1209/16 було передано на повторний автоматизований розподіл.

11.08.2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/1209/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді: Агрикова О.В., Яковлєв М.Л.

16.08.2016 року у зв'язку з перебуванням головуючого судді Чорногуза М.Г. у відпустці з 18 серпня по 03.09.2016 року, та неможливістю призначити розгляд справи в межах 15-ти денного строку вищевказана справа передається для здійснення повторного автоматизованого розподілу, в результаті чого справу № 911/1209/16 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2016 року справу № 911/1209/16 було прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду на 31.08.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Арагва» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду Київської області від 23.06.2016 року по справі № 911/1209/16 скасувати та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арагва» (далі - позивач, ТОВ «Арагва») звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бренд шоу» (далі - відповідач, ТОВ «ТД «Бренд шоу») про стягнення 50 802,31 грн. за Договором на охорону об'єкта № 5 від 01.06.2012 року, предметом якого є надання послуг з охорони відокремлених приміщень (будівлі).

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати послуг за Договором на охорону об'єкта № 5 від 01.06.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 року позов залишено без розгляду, у зв'язку з невиконанням вимог ухвал суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначив суд першої інстанції, позивач без поважних причин не надав суду витребувані докази, що мають суттєве значення для повного та всебічного вирішення спору, а саме: детальний та обґрунтований розрахунок суми боргу, пені, інфляційних втрат та 5% річних із зазначенням дат початкового та кінцевого розрахункового періоду (число, місяць, рік), що містить посилання на підставу походження зобов'язання (відповідний неоплачений місяць) та суми фактичної заборгованості, на яке здійснюється нарахування; письмові пояснення щодо розбіжностей у визначенні дати початку нарахування штрафних санкцій, зазначеної в позовній заяві; акти прийому-передачі наданих послуг за спірний період та докази їх направлення на адресу відповідача; письмові пояснення щодо моменту виникнення у відповідача обов'язку оплати послуг за договором надання послуг.

Вказані докази були витребувані, зокрема, ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2016 року та 09.06.2016 року.

Оскільки представник позивача без поважних причин не надав суду витребувані ухвалами суду від 12.04.2016 року та 09.06.2016 року документи, які необхідні для об'єктивного та повного з'ясування всіх обставин справи і прийняття обґрунтованого та законного рішення, а також, беручи до уваги, що встановлений ст. 69 ГПК України та продовжений ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2016 року строк вирішення спору у справі закінчувався 28.06.2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Згідно з п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року № 18 (далі - постанова пленуму ВГСУ № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Приписами п. 3.13 постанови пленуму ВГСУ № 18 передбачено, що у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Відповідно до п. 4.9 постанови пленуму ВГСУ № 18 при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п. 5 ч. 1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що залишення позову без розгляду має бути застосовано лише у випадку обґрунтованої неможливості вирішення спору без витребуваних доказів.

Суд першої інстанції зазначив, що витребувані документи необхідні суду для встановлення фактичної суми основного боргу, встановлення моменту виникнення заборгованості та підстав нарахування штрафних санкцій, можливості перевірки нарахування пені, інфляційних втрат та відсотків річних.

З матеріалів позовної заяви встановити суму основного боргу та інших нарахувань не можливо, оскільки навіть в самій позовній заяві містяться суперечливі дані, зокрема, позивач зазначає, що оскільки зобов'язання мало бути виконане до 20.10.2015 року, штрафні санкції нараховуються з 01.04.2016 року.

Обґрунтованих пояснень щодо підстав нарахування штрафних санкцій саме з цієї дати позивачем надано не було.

У своїй позовній заяві позивач зазначає суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі 44 424,31 грн., крім того ним нараховані 5% річних у розмірі 7 424,31 грн., проте до позовної заяви долучений лише розрахунок пені, що складає 7 424,31 грн.

Пояснень щодо наявності в договорі підстав для застосування 5% річних не надано. Позивачем на вимогу суду не було надано обґрунтованого розрахунку суми боргу, пені, інфляційних втрат та відсотків річних із зазначенням дат початкового та кінцевого розрахункового періоду (число, місяць, рік), що містить посилання на підставу походження зобов'язання (відповідний неоплачений місяць) та суми фактичної заборгованості, на яке здійснюється нарахування. Також відсутні письмові пояснення з приводу зазначених вище розбіжностей у розрахунках та копії актів виконаних робіт на підставі яких можливо було б встановити період та суму боргу за надані послуги.

Додані до позовної заяви були лише два акти прийому-передачі наданих послуг № 020 від 30.04.2015 року за квітень 2015 року та № 034 від 18.07.2015 року за липень 2015 року, інші акти в матеріалах справи відсутні, хоча позивач зазначає, що заборгованість виникла за період з 01.04.2015 року по 05.10.2015 року.

Пунктом 2 Договору на охорону об'єкта № 5 від 01.06.2012 року передбачено, що оплата за охорону здійснюється 50% до 20 числа поточного місяця і решта суми не пізніше 01 числа місяця за надання послуг у порядку згідно встановлених «виконавцем» платіжних вимог-доручень та актів виконаних робіт.

Тобто, вказаним Договором погоджено, що підставою для оплати є платіжні вимоги-доручення та акти виконаних робіт.

Позивачем не надавалися до матеріалів справи акти виконаних робіт, у зв'язку з чим неможливо встановити дійсний обсяг наданих відповідачу послуг, їх вартість та відповідно перевірити вірність розрахунку позовних вимог.

Вказані вище докази мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин у справі і правильного вирішення спору.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

Послання апелянта на те, що сума та об'єм послуг визначені Договором та додатками до нього не спростовує висновку суду першої інстанції про необхідність надання актів виконаних робіт, як передбачено п. 2 розділу 2 Договору на охорону об'єкта № 5 від 01.06.2012 року, які є підставою для нарахованої оплати.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Арагва» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Київської області від 23.06.2016 року у справі № 911/1209/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Арагва» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Арагва» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 81, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арагва» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 23.06.2016 року у справі № 911/1209/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/1209/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст рішення складено 05.09.2016 року.