ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016 р. Справа № 917/1160/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. В.Козака, 2-а, м. Полтава, 36020

до Полтавського учбово-виробничого підприємства "Полтаваелектро" Українського товариства сліпих, вул. Фурманова, 6, м. Полтава, 36021

про стягнення 18 095,45 грн.

Суддя Мацко О.С.

Представники у судовому засіданні:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 69 від 07.12.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 01-307 від 06.09.2016 р.

06.09.2016 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення 18 095,45 грн., з яких: 11687,06 грн. - основного боргу за Договором на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем №10-20/678/14 від 01.01.2014 року, 431,01 грн. - 3% річних, 2459,31 грн. - пені та 3518,07 грн. - інфляційних.

Представник позивача в судових засіданнях 16.08.2016р. та 06.09.2016 р. підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач письмово на позов не відреагував, представник останнього в судовому засіданні основний борг визнав та просив зменшити суму штрафних санкцій. Представник позивача проти зменшення штрафних санкцій заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Полтавським учбово-виробничим підприємством "Полтаваелектро» Українського товариства сліпих (Замовник) та ПАТ "Полтавагаз" (Виконавець) укладено договір № 10-20/678/14 від 01.01.2014 року на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем (надалі Договір, арк.справи 12-13).

Предметом вищезазначеного Договору є технічне обслуговування систем газопостачання, що належить Замовнику і знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фурманова, 6, 4 (п. 1.1 Договору).

Термін дії договору визначений в п. 8.1 - до 31.12.2014 року. Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявляє про припинення його дії, цей Договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах. Сторони не надали доказів припинення дії зазначеного договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість та витрати по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових систем визначається Виконавцем згідно з затвердженою калькуляцією.

Відповідно до п. 5.1 оплата вартості робіт, передбачених цим Договором, проводиться Замовником на поточний рахунок Виконавця відкритого в уповноваженому банку.

Пунктом 5.2 визначено, що Замовник зобов'язується виконувати оплату робіт по даному Договору щоквартально, на підставі акту виконаних робіт та пред'явленого рахунку. Кінцевий розрахунок за надані у звітному кварталі послуги виконується Замовником до 10 числа за звітним кварталом місяця.

На виконання умов Договору ПАТ "Полтавагаз" протягом 2014- 2015 років виконало роботи на загальну суму 11687,06 грн., що підтверджується актами приймання виконаних робіт, а саме:

акт приймання виконаних робіт №678/1/20ХХ від 30.06.2014 року на загальну суму 1622,40 грн.

акт приймання виконаних робіт №678/2/20ХХ від 30.06.2014 року на загальну суму 1622,40 грн.

акт приймання виконаних робіт №678/4/20ХХ від 31.12.2014 року на загальну суму 1622,40 грн.

акт приймання виконаних робіт №651/1/20ХХ від 30.06.2015 року на загальну суму 1622,40 грн.

акт приймання виконаних робіт №651/2/20ХХ від 30.06.2015 року на загальну суму 1622,40 грн.

акт приймання виконаних робіт №651/3/20ХХ від 30.10.2015року на загальну суму 1787,53 грн.

акт приймання виконаних робіт №651/4/20ХХ від 30.12.2015 року на загальну суму 1787,53 грн (копії - арк.справи 14-20).

З боку Відповідача договірні зобов'язання в частині своєчасного проведення розрахунків не виконані, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в сумі 11687,06 грн., яку просить стягнути позивач.

Також позивач на підставі п. 6.2 договору та ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу пеню в сумі 2459,31 грн. за період з 01.01.2016 року по 06.07.2016 року, 3% річних в сумі 431,01 грн. з 01.07.2014 року по 06.07.2016 року та інфляційні в сумі 3518,07 грн. за період з 01.07.2014 року по 06.07.2016 року.

При винесенні рішення суд входив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору за період 2014- 2015 років позивач виконало роботи на загальну суму 11687,06 грн (копії рахунків та актів приймання виконаних робіт залучені до матеріалів справи).

За зазначений період відповідач оплату за виконані роботи не проводив.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 11 687,06 грн. основного боргу є обґрунтованими, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Відповідно до п.6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за даним Договором сторони несуть відповідальність, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.6.2 Договору визначено за несвоєчасну оплату послуг у строки зазначені у п.5.2 даного Договору, Замовник сплачує на користь Виконавця крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2459,31 грн. пені за період з 01.01.2016 року по 06.07.2016 року, 431,01 грн. 3% річних з 01.07.2014 року по 06.07.2016 року та 3518,07 грн. інфляційних за період з 01.07.2014 року по 06.07.2016 року.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок. При цьому судом встановлено, що при розрахунку пені позивачем не враховано вимоги ч.6 чт.232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців з дня, коли зобов"язання мало бути виконано. Враховуючи даний припис, та початок періоду прострочення платежів, судом здійснено власний розрахунок пені. Проте за розрахунками суду, розмір пені перевищує заявлений до стягнення позивачем; суд не виходить за межі позовних вимог та задовольняє вимоги про стягнення пені у заявленій сумі - 2459,31 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 431,01 грн. 3 % річних з 01.07.2014 року по 06.07.2016 року, суд встановив, що позивач невірно виконав обрахування, що вплинули на розмір, який підлягає до стягнення. Отже, суд визнає правомірними та такими, що підлягають до стягнення 414,06 грн. 3% річних за період з 01.07.2014 року по 06.07.2016 р. (перерахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3"); позовні вимоги в частині стягнення інфляційних є обгрунтованими.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 11 687,06 грн. основного боргу,

2 459,31 грн. пені, 3% річних в сумі 414,06 грн., 3 518,07 грн. інфляційних втрат підтверджуються наявними доказами, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) судом відхиляється як необгрунтоване, оскільки відповідно до ст. 83 ГПК України таке право надано суду тільки у виняткових випадках. Доводи відповідача про тяжкий фінансовий стан не є винятковим випадком у розумінні даної норми. Окрім того, розмір пені не є неспіврозмірно великим у порівнянні з розміром основного боргу.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні з даним позовом, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського учбово-виробничого підприємства "Полтаваелектро" Українського товариства сліпих (вул. Фурманова, 6, м. Полтава, 36021, ідентифікаційний код юридичної особи 03967872) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. В.Козака, 2-а, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код юридичної особи 03351912) - 11 687,06 грн. основного боргу,

2 459,31 грн. пені, 3% річних в сумі 414,06 грн., 3 518,07 грн. інфляційних втрат,

1 376,71 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 16,95 грн. 3% річних - відмовити.

Повне рішення складене 08.09.2016 р.

Суддя О.С.Мацко