УХВАЛА

20.09.2016Справа № 923/749/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши матеріали справи № 923/749/16

за позовом: Національного банку України, м. Київ

до Національної поліції України, м. Київ

про звільнення майна з під арешту

представники сторін:

від позивача Голєв Ю.В. (представник за довіреністю)

від відповідача Сабіров Р.Ф. (представник за довіреністю)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Національний банк України, 14 липня 2016 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою № 18-0012/50963 від 08.07.2016 року до відповідача, Національної поліції України, про звільнення майна з під арешту.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 29.07.2016 року справу № 923/749/16 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Через відділ діловодства суду 09.08.2016 року супровідним листом Господарського суду Херсонської області від 03.08.2016 року № 923/749/16/5580/16 надійшла справа № 923/749/16 в одному томі на 44 арк.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2016 року, справу № 923/749/16 передано на розгляд судді Комаровій О.С.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року справу № 923/749/16 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 23.08.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2016 року розгляд справи відкладено на 20.09.2016 року.

Через відділ діловодства суду 05.09.2016 року від Слідчого управління Головного управління національної поліції в Одеській області надійшли пояснення № 4/11577 від 29.08.2016 року, які було долучено судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 15.09.2016 року від Слідчого управління Головного управління національної поліції в Одеській області надійшли пояснення № 4/12123 від 07.09.2016 року, які було долучено судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 20.09.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі № 4191/26/6-2016 від 15.09.2016 року, яке було долучено судом до матеріалів справи.

В судове засідання 20.09.2016 року представники сторін з'явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення по суті спору, подав письмові пояснення, а також заявив клопотання, в якому просить залучити до участі у справі в якості відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз», розглянути справу колегіально у складі трьох судів, забезпечити фіксацію судового процесу технічними засобами. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та дав пояснення по суті спору, підтримав подане ним раніше клопотання про припинення провадження у справі, проти задоволення поданого позивачем клопотання заперечив частково, в частині залучення до участі у справі в якості відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз» та призначення колегіального розгляду справи.

Суд відкладає розгляд клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз» та про колегіальний розгляд справи до наступного судового засідання.

Відповідно до ч. 7 ст. 811 Господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

По справі № 923/749/16 судом, за клопотанням представника позивача, поданого через відділ діловодства суду 20.09.2016 року, у відповідності до вимог до частини 7 статті 811 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати по справі фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Проте, фактично в судовому засіданні 20.09.2016 року фіксація судового процесу технічними засобами не відбулась у зв'язку з наявними технічними несправностями в системі діловодства спеціалізованого суду, що підтверджується актом Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року.

Розглянувши в судовому засіданні 20.09.2016 року подане відповідачем клопотання про припинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

В підпункті 4.2.1. пункту 4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011року визначено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК).

Положеннями ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Приписами ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 4.2. рішення Конституційного суду України від 23.05.2001 року № 6-рп/2001 визначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (ст. 55 Конституції України).

У відповідності з рішенням Конституційного Суду України від 25.12.1997 року № 9-зп зазначені норми слід розглядати як такі, що зобов'язують суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина.

Положеннями ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Чинними нормами Кримінального процесуального кодексу України не передбачено, що розгляд вимог, які становлять предмет позову у даній справі, має здійснюватися за правилами кримінального судочинства, а тому суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, такий висновок суду також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про виключення майна з опису від 27.08.1976 року № 6, відповідно до яких в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розглядаються лише заяви боржників, тобто осіб, які є учасниками відповідного кримінального процесу. А вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису.

Тобто, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, а в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 15.05.2013 року.

Положеннями пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

При цьому, п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» передбачено, що господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України "Про виконавче провадження"), - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1 ГПК.

Отже, виходячи з аналізу вищевикладеного, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на його праві володіння на арештоване майно і він не є боржником (ні учасником кримінального провадження) в кримінальній справі, останній правомірно звернувся з позовом про звільнення майна з-під арешту, а з огляду на те, що сторонами у справі є юридичні особи, дана справа підвідомча саме господарському суду.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подане відповідачем клопотання про припинення провадження є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Також у судовому засіданні 20.09.2016 року представники сторін подали спільне письмове клопотання про продовження процесуальних строків вирішення спору на 15 днів.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору.

За таких обставин, суд вважає за можливе клопотання про продовження строків розгляду справи задовольнити та оголосити перерву в судовому засіданні.

Виходячи з того, що судом задоволено клопотання представників сторін про продовження строку вирішення спору на 15 днів, керуючись ст. ст. 69, 77, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк вирішення спору на 15 днів.

2. Оголосити перерву на 11.10.16 о 10:30 год. в судовому засіданні, яке відбудеться у приміщенні господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-Б, зал № 3.

3. Повторно зобов'язати позивача надати суду:

- витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (на час звернення до суду), у випадку іншої адреси відповідача - направити копію позовної заяви з додатками на юридичну адресу, докази чого надати до суду;

- належним чином засвідчену копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2014 року у справі № 757/9434/14-к;

- докази перегляду ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2014 року у справі № 757/9434/14-к в апеляційному порядку;

- письмові пояснення щодо того, на якій стадії знаходиться кримінальне провадження № 0000076, з наданням підтверджуючих документів.

4. Повторно зобов'язати відповідача надати суду відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують направлення відзиву позивачу; власні установчі документи.

5. Зобов'язати учасників судового процесу забезпечити явку у судове засідання уповноважених представників. Явку позивача та відповідача в судове засідання визнати обов'язковою.

6. Витребувані документи подати через відділ діловодства Господарського суду міста Києва у строк до 06.10.2016 року.

7. В задоволенні клопотання Національної поліції України про припинення провадження у справі № 4191/26/6-2016 від 15.09.2016 року відмовити.

8. Довести до відома учасників судового процесу, що копії процесуальних документів надсилаються лише тим особам, які не були присутні у судовому засіданні. Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з ч. 2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України знайомитись з відповідними матеріалами справи, знімати з них копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень (ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, п. 3.18 Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.1.13 рішення зборів суддів Вищого господарського суду України № 4 від 04.08.2010р.).

Попередити позивача, що при ухиленні від виконання вимог суду, невиконання вимог ухвали та участі в судовому засіданні відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України позов може бути залишено без розгляду, а також про можливе стягнення штрафів, передбачених пунктами 4 і 5 частини другої статті 83 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом.

Попередити відповідача, що при ухиленні від виконання вимог суду та участі в судовому засіданні справа може бути розглянута відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

У випадку неможливості з'явитись в судове засідання сторонам подати відповідне повідомлення про можливість розгляду справи за відсутності представника. Ознайомлення з матеріалами справи здійснюється щочетверга за наявності завчасно поданого через канцелярію суду клопотання, в якому просимо зазначати дату та час з'явлення представника до суду для ознайомлення з матеріалами справи.

СуддяО.С. Комарова

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.

Інформацію щодо руху справи можна отримати в інформаційному центрі господарського суду міста Києва по тел.284-18-98 та на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua.