донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.09.2016 справа №908/979/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В. Попков Д.О., Радіонова О.О.
за участю представників сторін: від прокуратури: від позивача-1: від позивача-2: від відповідача: від третьої особи: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Полякова С.О., посвідчення №013758 від 06.12.2012р. не з'явився не з'явився Самойленко І.І., посвідчення №1573/10 від 25.03.1999р. не з'явився Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від25.04.2016р. (повний текст підписано 10.05.2016р.)
у справі№908/979/15-г (суддя Азізбекян Т.А., судді Попова І.А., Смірнов О.Г.)
за позовомЗапорізької місцевої прокуратури №3, м.Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах 1.Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м.Запоріжжя 2.Департамент освіти і науки Запорізької міської ради, м.Запоріжжя
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Територіального відділу освіти, молоді та спорту Ленінського району м.Запоріжжя, м.Запоріжжя
простягнення заборгованості у розмірі 10485,22грн., розірвання договору оренди та зобов'язання повернути нежитлове приміщення вартістю 21294,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ленінського району м.Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах позивач-1: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м.Запоріжжя, позивач-2: Департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради, м.Запоріжжя, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 10485,22грн., розірвання договору оренди та зобов'язання повернути нежитлове приміщення вартістю 21294,00грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.02.2015р. порушено провадження у справі №908/979/15-г та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Територіальний відділ освіти, молоді та спорту Ленінського району, м.Запоріжжя.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.04.2016р. (повний текст підписано 10.05.2016р.) у справі №908/979/15-г здійснено процесуальне правонаступництво, замінено прокуратуру міста Запоріжжя на правонаступника - Запорізьку місцеву прокуратуру №3, позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване неналежним виконанням орендарем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення №1235 від 20.01.12.2005р. по оплаті орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 10485,22грн. З огляду на тривале порушення відповідачем зобов'язань щодо перерахування орендної плати, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди та повернення орендодавцеві об'єкта оренди.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 не погодився з прийнятим рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт зазначає, що орендарем у встановленому законом порядку за погодженням з орендодавцем проведено заходи з поліпшення орендованого майна, внаслідок яких вартість майна збільшилася, проте суд не вирішив питання компенсації орендареві понесених витрат.

Крім того, з огляду на те, що судова будівельно-технічної експертиза не була проведена, за твердженнями скаржника, висновки суду першої інстанції є помилковими та передчасними. Відповідач зазначає, що причиною повернення матеріалів справи без проведення експертизи є ненадання позивачами необхідних для проведення експертизи документів, а не відсутність оплати її вартості з боку відповідача, як зазначив суд першої інстанції. У зв'язку з цим наполягає на повторному призначенні судової будівельно-технічної експертизи.

Разом з іншим, апелянт стверджує, що в порушення норм процесуального права не був своєчасно повідомлений про дату та час проведення судового засідання (25.04.2016р.).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Ломовцева Н.В.) у справі №908/979/15-г прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 02.08.2016р.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від Запорізької місцевої прокуратури №3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією був розглянутий та долучений до матеріалів справи.

У зв'язку з перебуванням у відпустках суддів - членів колегії Колядко Т.М. та Ломовцевої Н.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 02.08.2016р. прокурор проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду залишити без змін. Крім того, заявив клопотання не здійснювати технічну фіксацію судового процесу, яке судовою колегією було розглянуто та задоволено.

В судове засідання представники позивачів та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористалися. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, шляхом факсимільного зв'язку надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судовою колегією розглянуто та задоволено.

У зв'язку із неявкою сторін та третьої особи, задоволенням клопотання відповідача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 13.09.2016р.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача - 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Прокурор просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення господарського суду - залишити без змін.

Представники позивача-1, позивача-2 та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників позивача-1, позивача-2 та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

20.01.2005р. між Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (далі - орендар) укладено договір №1235 оренди нежитлового приміщення (далі - договір).

За умовами п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування оранжерейну частину теплиці колегіуму АДРЕСА_1, загальною площею 199,8 кв.м.

29.04.2011р. Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Управління комунальної власності Запорізької міської ради, департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради, Відділ освіти Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради та Приватний підприємець ОСОБА_6 (орендар) уклали додаткову угоду до договору оренди від 20.01.2005р. №1235. Відповідно до п.1 угоди сторони дійшли згоди замінити сторону в договорі оренди від 20.01.2005р. №1235 нежитлового приміщення (частини теплиці) колегіуму «Елінт» (АДРЕСА_1, а саме замінити орендодавця з Управління комунальної власності Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та балансоутримувача з Відділу освіти Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради на Департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради.

Пунктом 2 зазначеної додаткової угоди передбачено, що з дати її підписання Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець) приймає на себе всі права (в тому числі права вимоги), обов'язки та відповідальність орендодавця за договором оренди від 20.01.2005р. №1235, що належали Управлінню комунальної власності Запорізької міської ради (орендодавець, що вибув), а Департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (балансоутримувач) приймає на себе всі права (в тому числі права вимоги), обов'язки та відповідальність за даним договором, що належали Відділу освіти Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради (балансоутримувач, що вибув).

За умовами п.4 додаткової угоди права, обов'язки та відповідальність сторони по договору оренди переходять до орендодавця та балансоутримувача в тому обсязі, в якому вони належали відповідно орендодавцю, що вибув, та балансоутримувачу, що вибув, до набуття чинності цією додатковою угодою.

З моменту набрання чинності цією додатковою угодою орендодавець, що вибув, та балансоутримувач, що вибув, втрачають, а орендодавець та балансоутримувач набувають право вимагати виконання від орендаря своїх обов'язків щодо договору оренди від 20.01.2005р. №1235, які виникли до моменту набрання чинності цією додатковою угодою, а також тих, що виникнуть у майбутньому (п.6 додаткової угоди).

Відповідно до п.1.2 договору приміщення використовується орендарем на правах оренди для надання послуг населенню з нарізки скла.

Згідно з п.2.1 орендар вступає у користування нежитловим приміщенням не раніше дати підписання сторонами цього договору та прийняття приміщення, яке оформлюється відповідним актом приймання-передачі.

Пунктами 3.1, 3.3 договору (в редакції додаткової угоди від 27.04.2012р.) передбачено, що орендна плата визначається на підставі рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.02.2006р. №63, Запорізької міської ради від 06.04.2011р. №47 та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і складає 7230,75грн. на рік згідно з додатком 3 до договору. Орендна плата перераховується згідно рахунків територіального відділу освіти, молоді та спорту Ленінського району управління освіти і науки департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради на розрахунковий рахунок щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітнім. Місячна орендна плата становить 602,56грн. х Іінф(04) гривень (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції) згідно з додатком 3 до договору.

За умовами пункту 5.2 договору, орендар зобов'язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцю плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Цей договір діє з 20.01.2005р. (п.10.1 договору) та вважається продовженим до 20.01.2017р. (п.3 додаткової угоди від 27.04.2017р.).

На виконання умов договору на підставі акту прийому-передачі від 20.01.2005р. позивач передав, а відповідач прийняв визначене договором приміщення.

За твердженнями позивачів, внаслідок тривалого неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо внесення орендних платежів, у останнього утворилась заборгованість за договором в розмірі 10485,22грн., яка підлягає стягненню, і зазначене є достатньою підставою для розірвання договору та повернення орендодавцеві об'єкта оренди.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені в ст.283 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Предметом оренди за договором №1235 від 20.01.2005р. є комунальне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон України).

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Зазначений обов'язок сторони передбачили пунктом 5.2 договору.

Відповідно до ст.19 Закону України, яка кореспондується з ч.1 ст.286 ГК України, орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності в строки, визначені у договорі.

Частиною п'ятою статті 762 ЦК України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із п.3.3 договору (в редакції додаткової угоди від 27.04.2012р.) орендна плата перераховується орендарем щомісячно, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано, що за користування нежитловим приміщенням заборгованість по орендній платі становить 10485,22грн.

Разом з тим, апелянт наголошує на тому, що внаслідок проведення орендарем у встановленому законом порядку заходів з поліпшення орендованого майна, які були узгоджені з орендодавцем, вартість майна збільшилася, і, відповідно, можливе зменшення орендної плати.

Судова колегія зазначає, що поняття «капітальний ремонт» та «поліпшення» не є тотожними поняттями. Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2005р. Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради був прийнятий наказ №39 "Про надання згоди приватному підприємцю ОСОБА_6 на проведення реконструкції та капітального ремонту оранжерейної частини теплиці колегіуму АДРЕСА_1". Листом №1183 від 30.05.2007р. Управління комунальної власності Запорізької міської ради повідомила відповідача про узгодження наданої кошторисної документації на проведення капітального ремонту. Таким чином, мова йде саме про погодження орендодавцем проведення капітального ремонту, а не поліпшення, як зазначає відповідач.

За умовами пункту 5.5 договору саме орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати капітальний і поточний ремонт орендованого приміщення по узгодженню з орендодавцем. При цьому, ні приписами законодавства, ні умовами договору не передбачена компенсація орендареві вартості проведеного капітального ремонту.

Крім того, колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують факт здійснення орендарем погодженого з орендодавцем капітального ремонту чи будь-яких поліпшень орендованого майна, а саме договори, акти приймання-передачі виконаних робіт, накладні тощо. При цьому висновок незалежної оцінки вартості оранжерейної частини теплиці, яка проводилася 30.03.2012р., не є таким документом, оскільки на вартість майна впливає сукупність показників, в тому числі попит та пропозиція.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.08.2015р. у справі №908/979/15-г призначено судову будівельно - технічну експертизу, метою якої було з'ясування правильності визначення розміру орендної плати, нарахованої відповідачу у період з листопада 2013р. по листопад 2014р., залишкової вартості майна, переданого в оренду за договором №1235 від 20.01.2005р. та вартості поліпшень, здійснених відповідачем у період дії вказаного договору оренди. Однак, листом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи були повернуті на адресу суду без здійснення експертизи.

За твердженням апелянта, експертиза не була проведена через ненадання позивачами необхідних для проведення експертизи документів, а не з причини відсутності оплати її вартості з боку відповідача. Однак, зазначене твердження спростовується наявним в матеріалах справи листом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №222/226-15 від 02.03.2016р.

Скаржник також зазначає про те, що рахунок на оплату послуг експерта на його адресу не надходив. Однак, як вбачається зі справи - замінника (жетону) господарського суду Запорізької області по справі №908/979/15-г, який доданий до матеріалів справи, супровідним листом господарського суду Запорізької області відповідний рахунок разом з копією листа експертизи та актом попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта був направлений на адресу відповідача, але повернутий підприємством поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про недоцільність повторного призначення судової будівельно - технічної експертизи. Враховуючи відсутність доказів погашення боргу з орендної плати в сумі 10485,22грн., судова колегія зазначає, що суд першої інстанції вірно зазначив про наявність правових підстав для стягнення з відповідача зазначеної заборгованості.

Разом з тим, відповідно до п.9.1, 10.4 договору оренди, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін цей договір може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст.26 Закону України договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань.

Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За умовами ст.10 Закону України, орендна плата, з урахуванням її індексації та своєчасність її внесення, віднесені до істотних умов договору оренди.

Як зазначалося раніше, згідно з ч.3 ст.18 Закону України орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч нормам законодавства та умовам договору, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі вносив орендну плату у період листопад 2013р. - листопад 2014р. (включно).

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена цією статтею ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця, тобто право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язань за договором оренди №1235 від 20.01.2005р. стосовно здійснення повної та своєчасної оплати за майно, що орендується, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди №1235 від 20.01.2005р.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що у разі закінчення строку договору або його дострокового розірвання орендар передає орендодавцю приміщення одночасно із підписанням акту приймання-передачі вказаного приміщення в 10-ти добовий строк у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Дана норма кореспондується з частиною 1 ст.785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який обумовлено в договорі.

Таким чином, з огляду на припинення договору оренди №1235 від 20.01.2005р. внаслідок його розірвання, зважаючи на приписи ЦК України та умови п.2.4 договору, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Запорізької області про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повернути нежитлове приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

В апеляційній скарзі разом з іншим скаржник зазначає, що не був своєчасно попереджений про дату та час проведення судового засідання (25.04.2016р.). Разом з тим, як вбачається зі штампу канцелярії, наявного на зворотному боці ухвали господарського суду від 05.04.2016р., відповідна ухвала була направлена на адресу відповідача в цей же день.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Запорізької області дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог Запорізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради. Доводи апеляційної скарги не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Разом з тим, судом першої інстанції невірно визначений розмір судового збору за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України. З урахуванням ставок судового збору, передбачених Законом України "Про судовий збір" в редакції, чинній станом на момент подання позовної заяви, розмір судового збору становить 3045,00грн., з яких: 1827,00грн. - за вимоги про стягнення заборгованості в сумі 10485,22грн. і повернення нежитлового приміщення вартістю 21294,00грн.; 1218,00грн. - за вимогу про розірвання договору оренди. З огляду на це, керуючись ст.104 ГПК України, колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про зміну рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2016р. (повний текст підписано 10.05.2016р.) у справі №908/979/15-г.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2016р. (повний текст підписано 10.05.2016р.) у справі №908/979/15-г - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2016р. (повний текст підписано 10.05.2016р.) у справі №908/979/15-г - змінити.

В абзаці дев'ятому резолютивної частини словосполучення « 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору» замінити на словосполучення « 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового збору»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В.Зубченко

Судді: Д.О. Попков

О.О. Радіонова

Надруковано 8 примірників: 1-прокурору; 1 - позивачу-1; 1 - позивачу-2; 1 - відповідачу; 1-третій особі; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГСЗО