ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" вересня 2016 р.Справа № 924/607/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

до 1) управління комунального майна Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до 2) міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький

про визнання недійсним договору в частині

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача 1) - ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача 2) - ОСОБА_3 за довіреністю

встановив:

Позивач після уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати таким, що суперечить рішенню міської ради № 18 від 25.04.07 п. 3.1. договору „Оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності в частині 15% орендної ставки нерухомого майна для позивача, та зменшити цей розмір до 7% у відповідності із згаданим рішенням;

- визнати таким, що суперечить рішенню міської ради № 18 від 25.04.07 п. 3.1. договору „Оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності в частині розміру орендної плати за один місяць у розмірі 745, 31 грн. та зменшити цей розмір до 397, 5 грн. у відповідності з згаданим рішенням.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує наступне. За укладеним між сторонами договором оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням міської ради від 28.12.98, № 18 від 25.04.07 і за перший місяць оренди дорівнює 745, 31 грн. На думку позивача визначення орендної плати з застосуванням орендної ставки на нерухоме майно 15% є неправомірним, суперечить фактичній орендній ставці на нерухоме майно, що затверджена рішенням № 18 міської ради від 25.04.07. і складає 7%.

З урахуванням орендної ставки 7% фактичний розмір орендної плати має становити 397, 50 грн.

За таких обставин, п. 3.1. спірного договору суперечить вимогам п. 9 додатку до рішення міської ради від 25.04.07 № 18, що в силу ст. 203, 215 ЦК України є підставою до визнання п. 3.1. договору недійсним.

Додатковими поясненнями від 09.08.16 позивач вказує наступне. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач надав рішення 7 сесії міської ради від 15.06.11 № 16, в якому орендна ставка за надання юридичних послуг (для цих цілей позивач брав в оренду приміщення за спірним договором) в розмірі 7% була скасована. Однак, у поданому рішенні відсутні: підпис міського голови, печатка міської ради, реєстраційний номер рішення, штамп „Копія вірна. Тобто, подане рішення не має ознак офіційного документу. Також, вказане рішення не оприлюднювалось і відсутнє на сайті міської ради станом на 16 листопада 2012 року. За законодавством же, акти органів місцевого самоврядування набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення. Нормативні акти не доведені до відома населення у порядку, визначеному законом не чинні.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Про належність повідомлення позивача про судовий розгляд справи свідчить факт присутності представника позивача на попередньому судовому засіданні, де повідомлялось про час та місце наступного судового засідання (підтверджено протоколом). В минулому судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача МКП по утриманню не житлових приміщень комунальної власності в судовому засіданні та даний відповідач у письмовому відзиві позов не визнають, вказують таке. Орендна плата визначена на основі Методики розрахунку орендної плати. За формулою розрахунку ставка оренди нерухомого майна дорівнює 15%, що передбачено рішенням сьомої сесії міської ради № 16.

Представник управління комунального майна в судовому засіданні та зазначений відповідач у письмовому відзиву позов не визнають. Стверджують - укладаючи спірний договір сторони погодили всі істотні умови договору та підписали його. Дане є свідченням дійсності правочину.

За п. 3.1. договору при розрахунку орендної плати застосована орендна ставка 15% за рішенням міської ради № 16 від 15.06.11, яким змінено ставку 7% на 15 для надання юридичних послуг.

Враховуючи, що договір укладено під надання юридичних консультацій застосовано ставку 15.

З матеріалів справи вбачається.

За рішенням 10 сесії Хмельницької міської ради № 18 від 25.04.07 орендна ставка в відсотках до вартості нерухомого майна для надання юридичних, адвокатських консультацій й послуг становить 7%.

В справу додано копію рішення 7 сесії міської ради від 15.06.11 № 16, яким внесено зміни в додаток до рішення 10 сесії міської ради від 25.04.07 № 18 та, окрім іншого п. 4 додатку доповнено абзацом „надання юридичних, адвокатських консультацій та послуг.

Дана копія рішення засвідчена написом „Згідно з оригіналом підписаним завідуючим відділом сприяння діяльності депутатам та скріплена печаткою Хмельницької міської ради.

16 листопада 2012 року між управлінням комунального майна (орендодавець), відповідачем (орендар) , МКП по утриманню не житлових приміщень комунальної власності (отримувач коштів) укладено договір оренди, яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування не житлове приміщення в будинку побуту „Південний Буг, площею 22. 5 м. кв., розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Камянецька, 2, розташоване на другому поверсі шестиповерхового будинку, яке знаходиться на балансі МКП по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням міської ради № 11 від 28.12.99; № 18 від 25.04.07 згідно з розрахунком за перший місяць оренди листопад 2012 року 745. 31 грн. орендна ставка нерухомого майна 15% (п. 3.1.).

Майно передається в оренду під юридичну консультацію (п. 1.1.).

Договір підписаний всіма сторонами, скріплений печатками.

Про оплату позивачем оренди свідчать додані у справу копії платіжних документів від 21 грудня 2012 року, від 23 листопада 2012 року, від 28 січня 2013 року, від 11 березня 2013 року, від 1 квітня 2013 року. Від 24 квітня 2013 року, від 21 червня 2013 року, від 21 травня 2013 року, від 29 серпня 2013 року, від 29 липня 2013 року, від 24 жовтня 2013 року, від 23 вересня 2013 року, від 30 грудня 2013 року, від 2 грудня 2013 року.

В силу довідки від 15 жовтня 2015 р. заборгованість позивача по орендній платі відсутня.

За додатковою угодою про внесення змін до договору оренди від 16 листопада 2012 року сторони змінили сторону орендодавця з управління комунального майна на виконком міської ради.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши додані докази і давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Як вбачається з матеріалів справи договір оренди між сторонами укладено 16 листопада 2012 року. У договорі встановлена орендна ставка 15%, орендна плата за перший місяць оренди 745, 31 грн. При цьому, в договорі встановлено, що орендна плата розраховується згідно Методики розрахунку, затвердженої рішенням міської ради від 25 квітня 2007 року № 18.

Позивач вважає визначені договором розмір орендної плати та ставку оренди неправомірними, оскільки в силу вищевказаного рішення ради від 25.04.07 ставка оренди дорівнює 7%.

Як вбачається з матеріалів справи, останні містять додану відповідачами копію рішення Хмельницької міської ради № 16 від 15.06.11, яким внесено зміни до додатку 4 рішення ради від 25.04.07, а саме орендну ставку майна, яке передається в оренду для надання юридичних послуг, адвокатських консультацій визначено 15%. (п. 4 додатку до рішення від 25.04.11, який встановлює ставку 15% доповнили абзацом „надання юридичних, адвокатських консультацій і послуг).

Позивач стверджує що вказане рішення ради не може братись до уваги судом, оскільки подана відповідачем копія рішення не містить всіх реквізитів необхідних для дійсності такого документу.

В звязку з вказаним, відповідачами додано копію зазначеного рішення, яка завірена написом „З оригіналом згідно, засвідченим підписом завідуючого відділом сприяння діяльності депутатам та печаткою міськради.

Необхідно зазначити, що наявність вищевказаних засвідчувальних реквізитів на доданій копії не дає підстав для сумніву щодо наявності чинного рішення ради № 16 від 15.06.11 на момент укладення договору, оскільки особа, що засвідчила копію відповідальна за таке посвідчення. Підстав неприйняття даного рішення в якості доказу у суду немає, оскільки останнє не оскаржувалось, не визнано недійсним у встановленому порядку, і обставини його дійсності не є предметом спору у даній справі.

Таким чином, рішення міськради № 16 від 15.06.11 приймається судом до уваги при вирішенні справи.

За таких обставин, договір оренди укладено у період дії (договір від 16.11.12, а рішення від 15.06.11) рішення ради № 16 від 15.06.11 (яким орендну ставку визначено 15%), в звязку з чим встановлені в договорі оренди ставка та розмір оренди є правомірними та відповідають спеціальному нормативному акту, що регулює питання, передбачені п. 3.1. договору. Доводи позивача, в звязку з цим необґрунтовані, оскільки відсутні обставини, з якими закон повязує недійсність правочину (його умов), передбачені ст. ст. 215, 203 ЦК.

При цьому, судом враховується розяснення ВГС України подане у п. 2.1. постанови пленуму ВГС України від 29.05.13 № 11, де вказано - вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Крім того, потрібно зазначити, що сторони підписавши договір з вказаними у ньому умовами, тим самим узгодили розмір та ставку оренди, які до того ж були законодавче обумовлені на час укладення договору. Інших обставин недійсності п. 3.1. позивач не зазначив, що свідчить про досягнення сторонами при укладенні договору згоди щодо всіх істотних умов договору.

Отже, врахувавши що при укладенні договору сторони погодили всі істотні умови, а обставини недійсності п. 3.1. не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку про необгрунтованість позову, а відтак відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Повний текст складено 8 вересня 2016 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Від друк 2 прим.

1 до справи

2 позивачу (АДРЕСА_1