ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" вересня 2016 р. Справа № 911/2159/16

За кредиторською заявою Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області, (), Київська обл., Рокитнянський р-н, смт Рокитне

у справі № 911/2159/16

за спільною заявою 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Євротехнології Груп, м. Київ () Заявник 1

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Техноекспорт, Київська обл., м. Бровари () Заявник 2

до Товариства з обмеженою відповідальністю Рокитнянський гранкарєр, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Острів () - Боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без участі представників учасників судового провадження

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2159/16 за спільною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Євротехнології Груп та Товариства з обмеженою відповідальністю Техноекспорт про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Рокитнянський гранкарєр.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.08.2016 порушено провадження у даній справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Рокитнянський гранкарєр, призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1, попереднє засідання господарського суду призначено на 04.10.2016 та вирішено інші процедурні питання у справі.

З метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобовязаннями Боржника, суд за допомогою автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду 16.08.2016 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Рокитнянський гранкарєр на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, номер публікації якого 34526.

12.09.2016 до господарського суду Київської області надійшла заява Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області № 5188/08 від 05.09.2016 про визнання грошових вимог на суму 14469, 62 грн. (вх. № 18510/16).

Суд, дослідивши матеріали вищезазначеної заяви, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (у редакції від 26.09.2015) ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складає 1378,00 грн.

Частиною 1 ст. 6 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Як вбачається з матеріалів заяви № 5188/08 від 05.09.2016 про визнання грошових вимог на суму 14469, 62 грн. (вх. № 18510/16), заявником до вказаної заяви не додано жодних документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Натомість, до заяви додано клопотання № 5173/08 від 02.09.2016 про звільнення від сплати судового збору за подання кредиторської заяви.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст. 8 Закону України Про судовий збір) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст. 5 Закону України Про судовий збір) господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Пунктом 3 листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII) передбачено, що за змістом положень ст. 8 Закону України Про судовий збір питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Таким чином, за приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір відстрочення сплати судового збору може мати місце лише за наявності виключних обставин, а особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі на момент звернення з відповідною заявою.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявник своє клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтовує відсутністю у нього коштів для сплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог, проте, будь-яких доказів на підтвердження зазначеного не надає.

Належних та допустимих доказів відсутності фінансування Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на момент звернення з клопотанням до суду про звільнення від сплати судового збору по даній справі заявник не надав. Зазначене вбачається також з переліку додатків до заяви. В самому клопотанні про звільнення від сплати судового збору відсутнє навіть посилання на такі докази.

Отже, Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області, в порушення приписів статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтовано та не надано суду доказів, що підтверджують неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановленому законом порядку, розмірі та строки.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення поданого Управлінням Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області клопотання про звільнення від сплати судового збору, а тому відмовляє у його задоволенні.

Крім цього суд зауважує, що відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку, є документ встановленої, відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а згідно з пунктом 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпелю. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами надіслання копій заяви і доданих до неї документів учасникам провадження визнаються фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Проте, в порушення вимог чинного законодавства заявником не надано належних та допустимих доказів надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, оскільки долучені до заяви копії фіскальних чеків № 6432 та № 6433 від 07.09.2016 за відсутності опису вкладення у цінні листи адресатам не є такими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд здійснює перевірку відповідності заяви кредитора вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати заявника усунути виявлені недоліки заяви № 5188/08 від 05.09.2016 про визнання грошових вимог на суму 14469, 62 грн. (вх. № 18510/16), а саме: надати суду докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна вказаної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, подана заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області № 5173/08 від 02.09.2016 про звільнення від сплати судового збору.

2. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області в строк до 28.09.2016 року усунути виявлені недоліки заяви № 5188/08 від 05.09.2016 про визнання грошових вимог на суму 14469, 62 грн. (вх. № 18510/16), а саме: надати суду докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна вказаної заяви.

3. Копію даної ухвали надіслати боржнику, розпоряднику майна та Управлінню Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області.

Суддя С.Ю. Наріжний