ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" вересня 2016 р.Справа № 916/4596/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

При секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 16.12.2015 № 1303);

Від відповідача: не зявився;

Від третьої особи-1: не зявився;

Від третьої особи-2: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії до відповідача: ОСОБА_2 підприємства „КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ІЛЛІЧІВСЬК за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області (третя особа-1) та Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт (третя особа-2) про стягнення 69 872,79 грн., з яких 62955,20 грн. сума основного боргу, 929,29 грн. інфляційних втрат, 5607,85 грн. пені, 380,45 грн. 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: ОСОБА_3 підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 підприємства „КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ІЛЛІЧІВСЬК (далі Відповідач) про стягнення 21 892,81 грн., з якої: 20 707,71 грн. сума основного боргу, 921,65 грн. пеня, 202,59 грн. інфляційні нарахування, 60,86 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 17.11.2015 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 04.12.2015.

Ухвалою суду від 04.12.2015 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області та ОСОБА_3 підприємство „Іллічівський морський торговельний порт, і відкладено розгляд справи на 23.12.2015.

ОСОБА_3 підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії звернулось до суду з письмовою заявою про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 2-7091/15 від 23.12.2015), згідно якої просить стягнути з відповідача 36 773,37 грн. заборгованості, з яких: 33 229,27 грн. сума основного боргу, 2 763,70 грн. пеня, 593,95 грн. інфляційні нарахування, 186,45 грн. 3 % річних. Судом прийнято вказану заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

ОСОБА_3 підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії звернулось до суду з письмовою заявою про збільшення розміру позовних вимог від 27.01.2016 № 15-07-02 (вх. № 2-452/16 від 29.01.2016), згідно якої остаточно просить стягнути з відповідача 69 872,79 грн. заборгованості, з якої 62 955,20 грн. сума основного боргу, 929,29 грн. інфляційні втрати, 5 607,85 грн. пеня, 380,45 грн. 3 % річних. Судом прийнято вказану заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Представник Відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії в повному обсязі. Надав відзив на позовну заяву від 27.11.2015 (вх. № 30075/15 від 01.12.2015) в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки, Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2012 № 19/4 та Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 07.04.2014 № 68-П-ІЛФ-14 припинені з 20.07.2015, тому жодних зобовязань за цими договорами не виникає. Отже, будь-які рахунки, виставлені після цього строку, виставлені безпідставно.

В судовому засіданні представник третьої особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області просив суд задовольнити позов Позивача у повному обсязі.

Представник третьої особи ДП „ІМТП в судовому засіданні просив суд задовольнити позов Позивача у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.02.2016р. у справі № 916/4596/15 у задоволенні позову Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р. рішення господарського суду Одеської області по справі №916/4596/15 було залишено без змін.

24.05.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії надійшла заява (вх.№2-2760/16 від 24.05.2016р.) про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 01.02.2016р. у справі № 916/4596/15 за нововиявленими обставинами.

При цьому, матеріали справи № 916/4596/15, з огляду на надходження 16.05.2016р. касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р., були направлені до Одеського апеляційного господарського суду з подальшим скеруванням до Вищого господарського суду України.

З урахуванням вищезазначеного, ухвалою господарського суду Одеської області від 27.05.2016р. (суддею Щавинською Ю.М.) вирішення питання про прийняття вищевказаної заяви було відкладено до повернення матеріалів справи із Вищого господарського суду України.

08.07.2016р. до господарського суду Одеської області від Вищого господарського суду України надійшли матеріали справи №916/4596/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2016р., постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р. та рішення господарського суду Одеської області від 01.02.2016р. у справі № 916/4596/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.07.2016р. (суддею Щавинською Ю.М.) було відмовлено у прийнятті заяви Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 01.02.2016р. у справі №916/4596/15 за нововиявленими обставинами.

На підставі розпорядження. керівника апарату господарського суду Одеської області №669 від 08.07.2016р., відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, та відповідно до п.4.2.3. рішення Зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол №17-4/2016 від 21-22.04.2016р.) призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/4596/15 та вказану справу передано на розгляду судді Зайцева Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.07.2016р. справу № 916/4596/15 було прийнято до свого провадження суддею Зайцевим Ю.О. до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 12.09.2016р. відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

20.08.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 19/4 (далі - Договір оренди від 20.08.2012) /а.с. 17-26/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 Договору оренди від 20.08.2012, орендодавець (РВ ФДМУ по Одеській області) передав, а орендар (Відповідач) прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме:

- нежитлові приміщення в будівлі камяного складу № 11 (27-А), інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273, площею 191,90 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 30;

- службові приміщення складу № 9 (12/1) контейнерного терміналу, інв. № 15627, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1622, площею 60,10 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 2;

- нежитлові приміщення в службовій будівлі 2-й прохідної порту, інв. № 11121, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1141, площею 101,80 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 2, загальною площею 353,80 кв.м., що обліковується на балансі Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт (Балансоутримувач) вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ „Консалтингове бюро „Домінанта станом на 24.02.2014 і становить 2 468 657,00 грн. Майно передається в оренду з метою: розміщення офісних приміщень. Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та Акту приймання-передавання майна.

Пунктами 3.1, 3.5, 3.6, 3.11 Договору оренди від 20.08.2012 передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (червень 2012р.) 36 918,44 грн. Орендна плата за перший місяць оренди серпень 2012р. визначається шляхом корегування орендної плати, яка зазначена у абзаці І цього пункту на індекси інфляції липня 2012р. та серпня 2012р. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70 % надсилається орендарем орендодавцеві та балансоутримувачу. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавста України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно із пунктами 5.11, 10.1, 10.4 Договору оренди від 20.08.2012 орендар зобовязався, у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу обєкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкту оренди з вини орендаря. Цей договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, який діє з моменту його підписання сторонами. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством за умови обовязкової наявності погодження уповноважного органу управління, наданих орендодавцю у встановлений законодавством термін.

Відповідно до пунктів 10.8, 10.9 Договору оренди від 20.08.2012 у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передавання. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендодавця.

02.12.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Відповідачем укладено Договір про внесення зміни до Договору оренди від 20.08.2012 (обліковий номер договору № 89) нерухомого майна, що належить до Державної власності (а.с. 30-32), відповідно до якого сторони дійшли згоди викласти пункти 1.1, 3.5 в наступній редакції:

„1.1 орендодавець (РВ ФДМУ по Одеській області) передає, а орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме:

- нежитлові приміщення в будівлі камяного складу № 11 (27-А), інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273, площею 191,90 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 30, які знаходяться на балансі Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт;

- службові приміщення складу № 9 (12/1) контейнерного терміналу, інв. № 15627, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1622, площею 60,10 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 2, які знаходяться на балансі Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт (далі-Балансоутримувач);

- нежитлові приміщення в службовій будівлі 2-й прохідної порту, інв. № 11121, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1141, площею 101,80 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 2, які знаходяться на балансі Іллічівської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України (іменоване далі Балансоутримувач 2, разом Балансоутримувачі, а будь-який з них окремо - Балансоутримувач), загальною площею 353,80 кв.м., вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ „Консалтингове бюро „Домінанта станом на 24.02.2014 і становить 2 468 657,00 грн.

„3.5 Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачам (у відповідності до балансової належності майна, зазначеної у п. 1.1 цього Договору) у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70 % надсилається орендарем орендодавцеві та балансоутримувачам..

Орендоване майно передано Відповідачу за Актом приймання передавання від 20.08.2012 /т. І, а.с. 29/.

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки з орендної плати за Договором оренди від 20.08.2012р. на підставі рахунків за період з вересня 2015р. по грудень 2015р., а саме: 8 808,27 грн. - від 31.08.2015 № АН/14 075 (т. І, а.с. 37); 9 010,85 грн. від 30.09.2015 № АН/15 048 (т. І, а.с. 33); 8 893,72 грн. від 31.10.2015 № АН/16 607 (т. І, а.с. 159); 9 071,59 грн. від 30.11.2015 № АН/18 719 (т. І, а.с. 237); 9 135,09 грн. від 31.12.2015 № АН/19 804 (т. І, а.с. 241).

07.04.2014 між Позивачем та відповідачем укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 68П-ІЛФ-14 (далі Договір від 07.04.2014) /а.с. 11-15/.

Згідно із пунктами 1.1, 3.1 Договору від 07.04.2014 балансоутримувач (Позивач) зобовязався забезпечити обслуговування, ремонт та можливість експлуатації нежитлових приміщень службової будівлі 2-ої прохідної порту, інв. № 11121, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 2, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт та оплаті комунальних послуг пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Орендар користується не житловим приміщенням, загальною площею 101,8 кв.м., згідно договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 19/4 від 20.08.2012 (обліковий номер договору № 89). Не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, вносити на рахунок балансоутримувача щомісячну плату на відшкодування витрат на утримання обєкту оренди та надання комунальних послуг відповідно до Розрахунку (Додатки № 1, 2 цього договору).

01.04.2015 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору від 07.04.2014 (а.с. 18), відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити поштові та банківські реквізити Сторін.

17.02.2015 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору від 07.04.2014 (а.с. 19), відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити пункти 3.1, 3.2 Договору від 07.04.2014, щодо тарифів на відшкодування витрат по утриманню обєкту оренди та надання комунальних послуг (електропостачанню) відповідно до розрахунку (Додаток № 1 до цього Договору).

Пунктом 6.1 Договору від 07.04.2014 встановлено, що даний договір набуває чинності від дня його укладання сторонами, але регламентує взаємовідносини між сторонами з 13.06.2013 у відповідності до статті 631 Цивільного кодексу України. Договір діє відповідно до строку дії Договору оренди нерухомого майна від 20.08.2012 № 19/4 (обліковий номер договору № 89).

На підставі вищезазначеного договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на витрати балансоутримувача за період з вересня 2015р. по грудень 2015р. , а саме: 2 888,59 грн. від 30.09.2015 № Пр/15 047 (т. І, а.с. 35); 3 627,84 грн. від 31.10.2015 № Пр/16 606 (т. І, а.с. 158); 5 009,48 грн. від 30.11.2015 № Пр/18 718 (т. І, а.с. 238); 6 509,77 грн. від 31.12.2015 № Пр/19 803 (т. І, а.с. 240).

Проте, відповідач виставлені позивачем рахунки за договорами не сплатив.

З наведених підстав, позивач ОСОБА_3 підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 підприємства „КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ІЛЛІЧІВСЬК з позовом та уточненнями до нього, відповідно до яких, просить суд стягнути з відповідача 69 872,79 грн. заборгованості, з якої 62 955,20 грн. сума основного боргу, 929,29 грн. інфляційні втрати, 5 607,85 грн. пеня, 380,45 грн. 3 % річних.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін склались на підставі укладеного між ними 20.08.2012р. договору оренди нерухомого майна №19/4 та змін до нього, відповідно до умов якого орендарю передано в строкове платне користування державне майно з метою розміщення офісних приміщень та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 68П-ІЛФ-14 від 07.04.2014р.

В якості заперечення на позов, відповідач посилається на ті обставини, що строк дії договору оренди нерухомого майна №19/4 сплив ще 20.07.2015р. У звязку з чим на його думку будь-які нарахування позивача після спливу дії договору є безпідставними та необґрунтованими. Однак вказані посилання спростовуються наступним.

У разі припинення або розірвання договору майно протягом 3 робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передавання. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендодавця (п.п. 10.8, 10.9 договору).

Орендоване майно передано відповідачу 20.08.2012р., що підтверджується актом приймання-передавання.

Дійсно, судом встановлено, що строк дії вищезазначеного договору сплив 20.07.2015р.

В матеріалах справи наявна низка листів між сторонами з приводу підписання акту приймання-передачі (повернення) орендованого майна.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст.759 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Аналогічні приписи містяться в п. 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" відповідно до якого, у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, господарські суди мають враховувати умови договору та спеціальні норми ст. 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Крім того, відповідно до п. 3.11 договору, у разі припинення розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.

Так, в п. 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

На виконання умов договору оренди, позивачем було виставлено відповідачу рахунки з орендної плати за Договором оренди від 20.08.2012р. на підставі рахунків за період з вересня 2015р. по грудень 2015р., а саме: 8 808,27 грн. - від 31.08.2015 № АН/14 075 (т. І, а.с. 37); 9 010,85 грн. від 30.09.2015 № АН/15 048 (т. І, а.с. 33); 8 893,72 грн. від 31.10.2015 № АН/16 607 (т. І, а.с. 159); 9 071,59 грн. від 30.11.2015 № АН/18 719 (т. І, а.с. 237); 9 135,09 грн. від 31.12.2015 № АН/19 804 (т. І, а.с. 241).

Крім того на виконання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 68П-ІЛФ-14 позивачем було виставлено відповідачу рахунки на витрати балансоутримувача за період з вересня 2015р. по грудень 2015р. , а саме: 2 888,59 грн. від 30.09.2015 № Пр/15 047 (т. І, а.с. 35); 3 627,84 грн. від 31.10.2015 № Пр/16 606 (т. І, а.с. 158); 5 009,48 грн. від 30.11.2015 № Пр/18 718 (т. І, а.с. 238); 6 509,77 грн. від 31.12.2015 № Пр/19 803 (т. І, а.с. 240).

Однак, в порушення взятих на себе зобовязань, відповідач за надані послуги оренди взагалі не розрахувався.

Будь-яких належних доказів, які б спростовували наявність вищевказаної заборгованості, відповідач, згідно приписів ст.ст. 33-34 ГПК України, суду не надав.

Враховуючи, що наявність основної заборгованості у сумі 65 955,20 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована, суд доходить висновку щодо задоволення вимог позивача в цій частині.

Аналізуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 5 607,85 грн., 3% річних у сумі 380,45 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 929,29 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.6. Договору оренди №19/4 від 20.08.2012р., орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавста України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 4.5. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 68П-ІЛФ-14 від 07.04.2014р., за несвоєчасні розрахунки за договором орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Суд, враховуючи вищезазначене, перевіривши розрахунок пені, вважає його вірним та вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні збитки є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, стягнення яких передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України. Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Суд, враховуючи вищезазначене, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, вважає його вірним та вказані вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії до відповідача ОСОБА_2 підприємства „КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ІЛЛІЧІВСЬК за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області (третя особа-1) та Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт (третя особа-2) про стягнення 69 872,79 грн., з яких 62955,20 грн. сума основного боргу, 929,29 грн. інфляційних втрат, 5607,85 грн. пені, 380,45 грн. 3 % річних задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 підприємства „КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ІЛЛІЧІВСЬК (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 10; ) на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; ) основний борг у сумі 62 955 /шістдесят дві тисячі дев'ятсот пятдесят пять/ грн. 20 коп., три відсотки річних у сумі 380 /триста вісімдесят/ грн. 45 коп., пеню у розмірі 5 607 /пять тисяч шістсот сім/грн. 85 коп., інфляційні витрати в сумі 929 /девятсот двадцять дев'ять/ грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної cкарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 19 вересня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев