КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа№ 910/3346/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Паламаренко Ю.А., довіреність № 8 від 12.04.2016;

від відповідача - Фещенко І.В., довіреність № 38 від 01.01.2016,

розглянувши апеляційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" на рішення господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/3346/16 (суддя Домнічева І.О.) за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення 39 287, 79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення 23 303,93 грн. основного боргу, 1 644 грн. 18 коп. пені; 1 031 грн. 59 коп. трьох процентів річних; 12 142 грн. 89 коп. інфляційних втрат та 1 165 грн. 20 коп. штрафу

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/3346/16 позов задоволено частково: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 1 644 грн. 18 коп. пені; 1 031 грн. 59 коп. трьох процентів річних; 12 142 грн. 89 коп. інфляційних втрат та 1 165 грн. 20 коп. штрафу; в частині стягнення 23 303,93 грн. основного боргу провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту прострочення відповідачем грошових зобов'язань в частині оплати послуг з водовідведення додаткового об'єму стічних вод.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/3346/16 скасувати та направити дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме не повідомлення Концерну "Військторгсервіс" про дату та час судового засідання, яке відбулось 11.05.2015 та в якому було прийнято оскаржуване у даній справі рішення.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 05.09.2016 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового про - часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Між відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (Постачальник) та Концерном "Військторгсервіс" (Абонент) 19.03.2009 було укладено договір №08616/5-09 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Згодом, а саме 21.12.2010, між відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" та Концерном "Військторгсервіс" було укладено додаткову угоду до договору від 19.03.2009 №08616/5-09 на водовідведення додаткового об'єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Угоди Постачальник надає Абоненту послуги з приймання додаткового об'єму стічних вод за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, які потрапляють до комунальної каналізаційної мережі міста через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів в періоди дощів та сніготанення, в порядку, передбаченому Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190; Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.08.2009 № 876.

Згідно з абз. 3 п. 1 Угоди вартість послуг розраховується Постачальником щомісячно (в інших випадках на квартал або рік) в залежності від об'ємів відведених стічних вод та на підставі тарифів на послуги з водовідведення, і величини рівня атмосферних опадів за даними Гідрометцентру України.

Згідно з абз. 4 п. 1 Угоди оплата послуг здійснюється на підставі розрахункового документа, який Постачальник направляє до Абоненту в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги-доручення, рахунки тощо) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника щомісячно (в інших випадках один раз на квартал або рік), у п'ятиденний строк з дня направлення Постачальником розрахункового документа Абоненту або до банківської установи Абонента. В разі неотримання від Постачальника поточного розрахункового документа, Абонент самостійно отримує його у Постачальника та здійснює оплату вартості наданих послуг не пізніше п'ятого числа місяця наступного за звітним періодом.

Відповідно до п. 2.1.6 Договору облікові дані Абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов'язковому звірянню у Постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки, на вимогу Постачальника, проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння Абонент направляє свого представника до Постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання Постачальником підписаного повноважними особами Акту звіряння розрахунків. В разі невиконання Абонентом цього пункту договору, облікові дані ПАТ "АК "Київводоканал" щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених Абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими Абонентом.

Відповідно до п. 2.2.4 Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, Абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення Постачальником розрахункового документа до банківської установи Абонент, письмово повідомити про це Постачальника та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова Абонента оплатити розрахунковий документ Постачальника вважається безпідставною.

Позивачем було надано відповідачу за період з 01.04.2013 по 31.12.2015 послуги з водовідведення додаткового об'єму стічних вод на суму 24 209,73 грн., з яких відповідачем було оплачено лише 905,80 грн.

Решта суми заборгованості у розмірі 23 303,93 грн. відповідачем оплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

В процесі розгляду даної справи судом першої інстанції відповідачем було оплачено суму основної заборгованості у розмірі 23 303,93 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/3346/16 позов задоволено частково: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 1 644 грн. 18 коп. пені; 1 031 грн. 59 коп. трьох процентів річних; 12 142 грн. 89 коп. інфляційних втрат та 1 165 грн. 20 коп. штрафу; в частині стягнення 23 303,93 грн. основного боргу провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме не повідомлення Концерну "Військторгсервіс" про дату та час судового засідання, яке відбулось 11.05.2015 та в якому було прийнято оскаржуване у даній справі рішення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали даної справи дійшла висновку про те, що хоча суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку, разом з тим, допустив порушення норм процесуального права, а саме розглянув справу за відсутністю відповідача, не повідомленого належним чином про місце засідання суду.

Вказане порушення є у будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Так, у судовому засіданні 19.04.2016, в якому були присутні представники обох сторін, було оголошено перерву до 10.05.2016.

Представником відповідача 06.05.2016 було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його неможливістю прибути у судове засідання призначене на 10.05.2016.

Судове засідання призначене на 10.05.2016 не відбулось (довідка секретаря судового засідання).

Представник позивача, який прибув 10.05.2016 до суду розписався про ознайомлення з датою та часом наступного судового засідання. Так, позивача було повідомлено про те, що розгляд даної справи відбудеться 11.05.2016, тобто на наступний день.

Відповідача про вказану обставину жодним чином повідомлено не було.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2016 розгляд справи №910/3346/16 призначено на 11.05.2016, тобто на цей же день.

Вказану ухвалу відповідачу направлено не було.

У судовому засіданні 11.05.2016 за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином, було прийнято рішення у даній справі.

Так, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання (п.3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Судом першої інстанції вимог вказаної статті виконано не було. Так, ухвала господарського суду міста Києва від 11.05.2016, якою розгляд справи №910/3346/16 призначено на 11.05.2016 відповідачу не надсилалась.

При цьому, слід зазначити, що згідно положень п. 3.9.1-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках коли ухвала суду не може бути вручена стороні у зв'язку з обмеженим строком розгляду, належним підтвердженням повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи може вважатися телефонограма суду з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони. При цьому зазначена ухвала надсилається сторонам в обов'язковому порядку.

Разом з тим, вказаного також не було здійснено місцевим господарським судом.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права шляхом неповідомлення відповідача про дату та час судового засідання, яке відбулося 11.05.2016, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення відповідача про призначення слухання по справі на вказану дату.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Порушення норм процесуального права, зазначені у пунктах 1-7 частини третьої статті 104 Господарського процесуального кодексу України, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно з пунктом 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України приймає нове рішення (п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи те, що у даному випадку порушення норм процесуального права, допущене судом першої інстанції, підпадає під ознаки, зазначені у пунктах 1 - 7 частини третьої статті 104 Господарського процесуального кодексу України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, хоча і було прийнято при повному з'ясуванні обставин справи.

При цьому, колегією суддів приймається нове рішення - про часткове задоволення позову.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з абз. 4 п. 1 Угоди оплата послуг здійснюється на підставі розрахункового документа, який Постачальник направляє до Абоненту в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги-доручення, рахунки тощо) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника щомісячно (в інших випадках один раз на квартал або рік), у п'ятиденний строк з дня направлення Постачальником розрахункового документа Абоненту або до банківської установи Абонента. В разі неотримання від Постачальника поточного розрахункового документа, Абонент самостійно отримує його у Постачальника та здійснює оплату вартості наданих послуг не пізніше п'ятого числа місяця наступного за звітним періодом.

Відповідачем зобов'язання з оплати коштів у передбачений договором строк не виконувались належним чином, тобто було допущено прострочення виконання грошового зобов'язання.

Як вже було зазначено, після звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем було оплачено суму основного боргу у розмірі 23 303,93 грн.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення 23 303,93 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем, окрім суми основаного боргу було заявлено до стягнення також 1 644,18 грн. пені, 1 165,20 грн. штрафу, 12 142,89 грн. інфляційних та 1 031,59 грн. 3% річних.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги Абонент сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 4.6 договору за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок, або вимогу щодо оплати, Абонент сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5 % від суми, яку відмовився сплатити. Сплата штрафу не звільняє Абонента від обов'язку оплатити рахунок Постачальника.

При цьому, слід зазначити, що при одночасному застосуванні пені та штрафу не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

Оскільки, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем за договором, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 644,18 грн. пені, 1 165,20 грн. штрафу, 12 142,89 грн. інфляційних та 1 031,59 грн. 3% річних, (нарахованих позивачем до моменту погашення відповідачем суми основного боргу), розрахунок яких перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

Як вже зазначалось, порушення норм процесуального права, зазначені у пунктах 1-7 частини третьої статті 104 Господарського процесуального кодексу України, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно з пунктом 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України приймає нове рішення.

Враховуючи те, що у даному випадку порушення норм процесуального права, допущене судом першої інстанції, підпадає під ознаки, зазначені у пунктах 1 - 7 частини третьої статті 104 Господарського процесуального кодексу України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, хоча і було прийнято при повному з'ясуванні обставин справи, з прийняттям нового - про часткове задоволення позову.

Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 644,18 грн. пені, 1 165,20 грн. штрафу, 12 142,89 грн. інфляційних та 1 031,59 грн. 3% річних; в частині стягнення 23 303,93 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно вимог апелянта про направлення даної справи на новий розгляд до суду першої інстанції, слід зазначити, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено вказаних повноважень апеляційного суду.

Так, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усувати допущені місцевим господарським судом порушення без направлення при цьому справи на новий розгляд.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового - про часткове задоволення позову.

Витраті по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача, оскільки судом першої

інстанції було повно з'ясовано обставини справи і дано їм правильну

юридичну оцінку щодо порушення відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем за договором.

Таким чином, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими підстави для покладення на позивача судового збору за розгляд апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" на рішення господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/3346/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення 39 287, 79 грн. задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/3346/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі №910/3346/16, яким позов публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення 39 287, 79 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 28-А; ) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ідентифікаційний код 03327664) 1 644 грн. 18 коп. пені; 1 031 грн. 59 коп. трьох процентів річних; 12 142 грн. 89 коп. інфляційних втрат; 1 165 грн. 20 коп. штрафу, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

В частині стягнення 23 303,93 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

4. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Матеріали справи №910/3346/16 повернути до господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко