ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про призначення експертизи

"08" вересня 2016 р. Справа № 911/2622/16

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Енерджі», м.Умань

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтез-Продукт», смт.Кодра

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський регіональний центр з енергозбереження», м.Кіровоград

про визнання недійсним договору

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1

Відповідача 1- не зявився

Відповідача2- не зявився

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа №911/2622/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Енерджи» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтез-Продукт» (відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський регіональний центр з енергозбереження» (відповідач 2) про визнання недійсним договору поставки обладнання від 25.06.2014 року б/н щодо поставки генератора СF 80-12/850 вартістю 225 000,00 грн.

Провадження у справі №911/2622/16 порушено ухвалою від 19.08.2016 року та призначено справу до розгляду на 08.09.2016 року.

22.08.2016 року до початку розгляду спору позивачем подано заяву від 19.08.2016 року б/н про зміну предмета позову, в якій позивач фактично доповнив предмет позову новими вимогами, зокрема, просить визнати недійсними також договори, які укладені між позивачем та відповідачем1 з аналогічних підстав, що і заявлений у позові договір, зокрема:

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач 1зобовязувався передати у власність позивача гідротурбіну гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03-LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Костюківська ГЕС);

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, на підставі якого відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач1зобовязувався передати у власність позивача гідротурбіну «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Сокирянська ГЕС);

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, на підставі якого відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача генератор генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

-договір поставки від 25.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача гідротурбіну «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Підлісівська ГЕС);

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, на підставі якого відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача гідротурбіну «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Придністрянська ГЕС);

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, на підставі якого відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- договір поставки від 25.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача гідротурбіну «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Слобода-Підлісівська ГЕС);

- договір поставки від 28.06.2014 року б/н, на підставі якого відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача генератор генератор CFW 173-16/180, вартістю 180 000,00 грн.;

- договір поставки від 28.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача турбіну горизонтальну марки GD 008-WZ-110, вартістю 345 000,00 грн. (Мякохідська ГЕС).

- договір поставки від 26.06.2014 року б/н, на підставі якого відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача генератор SF 185-20|1180, вартістю 375 000,00 грн.;

- договір поставки від 26.06.2014 року б/н, згідно з яким відповідач1 зобовязувався передати у власність позивача гідротурбіну ZD680- LMY-120, вартістю 840 200,00 грн. (Карачківська ГЕС).

Як визначено ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

Таким чином, враховуючи, що в заяві про зміну предмету позову позивач фактично заявляє про доповнення предмету позову новими вимогами, які є однорідними, між тими ж сторонами і заявлені з аналогічних підстав, відповідні вимоги приймаються судом до розгляду на підставі ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в матеріалах справи №911/2622/16.

22.08.2016 року на підставі ст.ст.22, 41 Господарського процесуального кодексу України позивач звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової експертизи. У звязку з необхідністю доповнення переліку запропонованих суду питань, позивач в судовому засіданні 08.09.2016 року подав уточнене клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Розглянувши в судовому засіданні 08.09.2016 року клопотання позивача про призначення експертизи, судом встановлено, що як вбачається з викладених у позові та заяві про доповнення позовних вимог обставин, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за умовами спірних договорів відповідач1 мав поставити позивачу обладнання, а відповідач2 в свою чергу мав здійснити його монтаж на обєктах позивача.

Однак, позивач стверджує, що відповідач 1, укладаючи спірні договори поставки обладнання, не мав наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими договорами, тобто без наміру здійснення фактичної поставки обладнання, оскільки після монтажу та запуску означеного обладнання в його роботі були виявлені суттєві недоліки, які відповідач 1 не усунув і заміну обладнання не здійснив.

Зокрема, позивач зазначає, що після спливу строку, встановленого домовленостями сторін для усунення виявлених недоліків, відповідач1 власними силами здійснив демонтаж і вивезення несправного обладнання, однак, заміну несправного обладнання не здійснив, в підтвердження чого надав суду копії відповідних додаткових угод до спірних договорів поставки та актів приймання-передання на повернення несправного обладнання.

У звязку з чим, позивач стверджує, що для встановлення і підтвердження фактичних даних, які входять до предмета доказування в межах даної справи, та з'ясування судом усіх обставин спору, зокрема, щодо дійсності намірів відповідача1 поставити обладнання та відповідача2 надавати послуги по його монтажу, необхідні спеціальні знання для дослідження первинних документів про фактичне здійснення спірних господарських операцій, їх відображення в бухгалтерському та податковому обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При вирішенні питання про призначення у справі судової експертизи, судом враховано правову позицію, що викладена в абз. 1 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року «Про судове рішення» стосовно того, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Згідно з ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.ст.7, 9 і 10 Закону України «Про судову експертизу», положеннями п.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Згідно з положеннями п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» у вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи), серед іншого, слід, зокрема, визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Згідно з положеннями п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України (Наказ Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за №705/3145).

У розумінні положень п.1 розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року № 1950/5) визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг є одним з основних завдань експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку.

Позивач в клопотанні просить доручити проведення експертизи судовому експерту ОСОБА_2, кваліфікація судового експерта за спеціальностями: 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності», 11.2 «Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій», 11.3 «Дослідження документів фінансово-кредитних операцій», свідоцтво № 1002 від 12.07.2012 року, видане на підставі рішення ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, дійсно до 20.11.2018 року, адреса: 04112, м. Київ, вул. С. Руданського, буд. 4/6, к. 312.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють, зокрема, державні спеціалізовані установи. До державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Положеннями ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про призначення у справі судової економічної експертизи (експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності), проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.43, 33, 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Призначити у справі № 911/2622/16 судову економічну експертизу (експертизу документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності), проведення якої доручити судовому експерту ОСОБА_2 (04112, м. Київ, вул. С. Руданського, буд. 4/6, к. 312).

2. На вирішення експертизи поставити питання:

2.1. Чи підтверджується документальне та нормативне відображення у бухгалтерському обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Енерджи» операцій з придбання, монтажу та введення в експлуатацію наступного обладнання:

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03-LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Костюківська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Сокирянська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Підлісівська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Придністрянська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Слобода-Підлісівська ГЕС);

- генератор CFW 173-16/180, вартістю 180 000,00 грн.;

- турбіна горизонтальна марки GD 008-WZ-110, вартістю 345 000,00 грн. (Мякохідська ГЕС).

- генератор SF 185-20|1180, вартістю 375 000,00 грн.;

- гідротурбіна ZD680- LMY-120, вартістю 840 200,00 грн. (Карачківська ГЕС).

2.2. Чи підтверджується документальне та нормативне відображення у бухгалтерському обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський регіональний центр з енергозбереження» операцій з надання послуг по монтажу наступного обладнання:

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03-LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Костюківська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Сокирянська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Підлісівська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Придністрянська ГЕС);

- генератор СF 80-12/850, вартістю 225 000,00 грн.;

- гідротурбіна «Каплан» марки ZDG-03- LMY-80, вартістю 525 000,00 грн. (Слобода-Підлісівська ГЕС);

- генератор CFW 173-16/180, вартістю 180 000,00 грн.;

- турбіна горизонтальна марки GD 008-WZ-110, вартістю 345 000,00 грн. (Мякохідська ГЕС).

- генератор SF 185-20|1180, вартістю 375 000,00 грн.;

- гідротурбіна ZD680- LMY-120, вартістю 840 200,00 грн. (Карачківська ГЕС).

3. Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Енерджі».

4. Матеріали справи № 911/2622/16, в яких містяться всі наявні у суду та надані позивачем копії документів, необхідних для проведення експертизи, надіслати для здійснення експертизи судовому експерту ОСОБА_2 (04112, м. Київ, вул. С. Руданського, буд. 4/6, к. 312).

5. Зобовязати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити допуск і належні умови для проведення експертизи. Попередити сторони про майнову відповідальність в порядку ст. 83 ГПК України у вигляді штрафу за ухилення від вчинення дій, обовязок вчинення яких покладено господарським судом на сторони.

6. Попередити експертів, що будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. По закінченню експертизи, висновок експерта разом з матеріалами справи 911/2622/16, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, подати господарському суду.

8. Матеріали справи № 911/2622/16 надіслати для здійснення експертизи судовому експерту ОСОБА_2 (04112, м. Київ, вул. С. Руданського, буд. 4/6, к. 312).

Суддя А.Ю.Кошик