РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016Справа №910/13485/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрокомплект ЛТД",

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя О.С. Комарова

представники сторін:

від позивача Переяславська М.В. (представник за довіреністю);

від відповідача не з'явились.

У судовому засіданні 13 вересня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", 25 липня 2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 8822-7578/4016 від 21.07.2016 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрокомплект ЛТД", про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 1400836 від 11.02.2014 року в частині поставки неякісного товару, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний замінити неякісний товар позивачеві за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 рокупорушено провадження у справі № 910/13485/16 та призначено розгляд справи на 16.08.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, та оголошено відкладення розгляду справи до 13.09.2016 року.

У судовому засіданні 13.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті спору. Представник відповідача у судове засідання 13.09.2016 року не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрокомплект ЛТД" (далі - відповідач, постачальник) було укладено Договір поставки № 1400836 (надалі по тексту - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказується в специфікації (додатку) до договору (далі-товар), які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його у порядку і за умовами, передбаченими цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару містяться у специфікації (додатку) до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник зобов'язується поставити покупцю товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації (додатку) до цього договору. Умови поставки визначаються згідно з Міжнародними правилами тлумачення термінів Інкотермс 2010 у чинній редакції, яка погоджена сторонами.

Згідно з п.п. 4.1, 4.6 договору загальна вартість товару за цим договором складає суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до даного договору. Порядок оплати і форма розрахунків вказуються сторонами в специфікаціях (додатках) до даного договору.

Відповідно до п. 5.2 договору покупець здійснює приймання товару за якістю відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 із змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 5.3 договору у разі виявлення покупцем під час приймання невідповідності фактично поставленого за кількістю та/або якості і/або асортиментом товару умовами цього договору, покупець у письмовому вигляді, у тому числі за допомогою факсимільного, електронного зв'язку або листом із повідомленням про отримання повідомляє про це постачальника із зазначенням терміну, в який повинен прибути представник постачальника на територію покупця, а постачальник або його представник за дорученням зобов'язаний прибути у встановлений покупцем термін для засвідчення факту невідповідності товару умовам договору шляхом підписання відповідного акта. Представник постачальника за дорученням зобов'язаний мати при собі оригінал довіреності, що підтверджує його повноваження діяти від імені постачальника.

Відповідно до п. 7.1. Договору постачальник гарантує високу якість поставленого Товару, його повну відповідність чинним національним стандартам, технічним умовам та іншим вимогам, встановленим чинним законодавством України. Термін гарантії на Товар встановлюється Сторонами у специфікаціях, який починається з моменту введення в експлуатацію. При цьому моментом введення в експлуатацію є акт введення в експлуатацію, який складається Покупцем і є внутрішнім документом Покупця. В акті введення Товару в експлуатацію в обов'язковому порядку повинні бути вказані дата введення, найменування виробника Товару, номери партії, інвентарного номера та інша інформація, обумовлена Сторонами в Договорі. Даний акт визнається Постачальником.

Пунктом 4 Специфікації № 11/1405222 від 29.09.2014 року до договору визначено, що гарантійний термін на товар складає не менше 12 місяців з моменту поставки.

Відповідно до видаткової накладної № ЕД-0000458 від 09.10.2014 року відповідачем на адресу позивача було поставлено ламп НQІ-Т 2000 Е40 в кількості 8 шт. на суму 14 695,04 грн. з ПДВ. Ціна за одну лампу, відповідно до Специфікації № 9/1404779 від 28.08.2014 до Договору складає 1836,88 грн. з ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної № ЕД-0000531 від 13.11.2014 року відповідачем на адресу позивача було поставлено ламп НQІ-Т 2000 Е40 в кількості 5 шт. на суму 9 411,30 грн. з ПДВ. Ціна за одну лампу, відповідно до Специфікації № 11/1405222 від 29.09.2014 року до Договору складає 1882,26 грн. з ПДВ.

Позивач звернув увагу суду, що з грудня 2014 року по лютий 2015 року, ним були введені в експлуатацію лампи HQI-T 2000 Е40, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні акти, однак уже у серпні 2015 року лампи вийшли з ладу (в період дії гарантійного терміну), що підтверджується наявними в матеріалах справи актами від 03.08.2015 року про вихід з ладу ТМЦ, відповідно до специфікації №11/1405222 від 29.09.2014 року в кількості 3 шт. та специфікації № 9/1404779 від 28.08.2014 року в кількості 4 шт.

Таким чином, з розрахунку позивача, відповідач поставив покупцеві неякісну продукцію - лампи HQI-T 2000 Е40 в кількості 7 шт. загальною вартістю 12 994,30 грн., а відтак позивач вважає, що відповідачем були порушені його законні права та інтереси, що і змусило його звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності зі статтею 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Умовами ч.ч. 1, 2 ст. 675 Цивільного кодексу України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право вимагати заміни товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вже було встановлено судом, 11 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрокомплект ЛТД" було укладено Договір поставки № 1400836, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказується в специфікації до договору, які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його у порядку і за умовами, передбаченими цим договором.

На виконання умов договору відповідачем було поставлено позивачу лампи НQІ-Т 2000 Е40 відповідно до Специфікації № 9/1404779 від 28.08.2014 року. А саме, відповідно до видаткової накладної №ЕД-0000458 від 09.10.2014, було поставлено ламп НQІ-Т 2000 Е40 в кількості 8 шт. на суму 14 695,04 грн. з ПДВ. Ціна за одну лампу, відповідно до Специфікації № 9/1404779 від 28.08.2014 до Договору складає 1 836,88 грн. з ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної № ЕД-0000531 від 13.11.2014 року відповідачем на адресу позивача було поставлено ламп НQІ-Т 2000 Е40 в кількості 5 шт. на суму 9 411,30 грн. з ПДВ. Ціна за одну лампу, відповідно до Специфікації № 11/1405222 від 29.09.2014 року до Договору складає 1882,26 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у період з грудня 2014 року по лютий 2015 року були введені в експлуатацію лампи HQI-T 2000 Е40, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні акти, однак уже у серпні 2015 року лампи вийшли з ладу (в період дії гарантійного терміну), що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про вихід з ладу ТМЦ від 03.08.2015 року, відповідно до специфікації №11/1405222 від 29.09.2014 року в кількості 3 шт. та специфікації №9/1404779 від 28.08.2014 року в кількості 4 шт.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач поставив покупцеві неякісну продукцію - лампи HQI-T 2000 Е40 в кількості 7 шт. загальною вартістю 12 994,30 грн., яка у серпні 2015 року вийшла з ладу, тобто в той час, коли не закінчився гарантійний термін їх експлуатації, що підтверджується актами від 03.08.2015 р. про вихід з ладу ТМЦ (виведення з експлуатації), копії яких наявні в матеріалах справи, а відтак позивач вважає, що відповідачем були порушені його законні права та інтереси, що і змусило його звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

05 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою, якою повідомив про вихід зазначених ламп із ладу протягом дії гарантії. Цим же листом пропонував представнику відповідача прибути для їх огляду та підписання двостороннього акту по гарантійному випадку. Відповідач направив позивачу погодження і надалі 19.08.2015 року сторонами було підписано акт огляду ламп поставлених згідно договору по гарантійному випадку, відповідно до якого комісією було встановлено, що надані для огляду лампи в кількості 7 шт. вийшли з ладу та не можуть бути у подальшому використані. Таким чином, відповідно до умов договору лампи підлягають заміні по гарантії на підставі п. 2 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України.

Крім того, сторони погодили, що у разі невідповідності якості, асортименту поставленого товару умовам договору постачальник зобов'язується замінити неякісний, невідповідний асортименту, товар на якісний, відповідний асортименту, протягом 20 календарних днів з дати підписання відповідного акта. Витрати, у тому числі транспортні, із заміни товару покладаються на постачальника (п. 5.4 договору).

Згідно з п. 7.2 договору якщо протягом терміну дії гарантії виявляються недоліки: некомпетентність або невідповідність товару повністю або частково умовам договору, постачальник зобов'язується за свій рахунок усунути всі виявлені дефекти шляхом заміни дефектного товару новим товаром відповідно до умов даного договору протягом 20 календарних днів після письмового повідомлення постачальника покупцем про це або винесення висновку незалежної компетентної організації про невідповідність товару умовам даного договору. У даному випадку постачальник відшкодовує покупцеві всі витрати, пов'язані з гарантійним обслуговуванням товару, у тому числі оплачує послуги з перевезення товару та інші витрати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок покупця протягом 10 календарних днів з моменту подання письмової вимоги покупця. Покупець інформує постачальника про дефекти або невідповідності поставленого товару умовам даного договору письмово, включаючи опис дефекту невідповідності.

У подальшому позивачем неодноразово направлялись на адресу відповідача претензії з вимогами здійснити заміну вищезазначених ламп, проте вказані претензії залишені відповідачем без відповіді, заміну ламп проведено не було.

Таким чином, з урахуванням викладеного та встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити заміну неякісних лампи HQI-T 2000 Е40, в кількості 7 штук, які вийшли з ладу в період гарантії їх експлуатації.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 22 Господарського процесуального кодексу України правами, не з'явився у судове засідання, про дату і місце проведення якого був повідомлений належним чином, доказів на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку замінити неякісний товар, суду не надав.

Враховуючи все вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі про зобов'язання замінити товар, який вийшов з ладу у період дії гарантії в кількості 7 шт. HQI-T 2000 Е40.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору в сумі 1378,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрокомплект ЛТД" (04080, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 21, ідентифікаційний код 34716409) замінити товар, який вийшов з ладу у період дії гарантії - лампи HQI-T 2000 Е40, в кількості 7 штук.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрокомплект ЛТД" (04080, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 21, ідентифікаційний код 34716409) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код 00186520) судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). Видати наказ.

4. Копію рішення надіслати відповідачу у справі 910/13485/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.09.2016 року.

Суддя О.С. Комарова