ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення апеляційного провадження

"12" вересня 2016 р. Справа № 5016/1284/2012(5/45)

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів В.В. Бєляновського, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання - А.В. Земляк,

за участю представників:

від ОСОБА_1: ОСОБА_2,

від боржника: Ю.О. Діденко,

ліквідатор І.І. Сербін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016р.

у справі № 5016/1284/2012(5/45)

кредитор: ОСОБА_1

банкрут: Публічне акціонерне товариство "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН"

ліквідатор: Сербін Ірина Іванівна

про визнання кредиторських вимог,

встановив:

Постановою господарського суду Миколаївської області від 25.11.2015р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р., Публічне акціонерне товариство "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН" визнано банкрутом, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сербін Ірину Іванівну.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Миколаївської області про визнання грошових вимог до банкрута в сумі 782 867,06 грн. з посиланням на те, що ОСОБА_1 працює в ПАТ "МСЗ "Океан" з 12.08.2014р. Розпорядник майна не попередив його про звільнення, а ліквідатор не звільнив з роботи у відповідності до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Отже, у зв'язку з невиплатою заявнику заробітної плати за період з 12.08.2014р. по 29.02.2016р. утворилась заборгованість в сумі 782 867,06 грн., яку кредитор просив визнати та включити до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016р. грошові вимоги гр. ОСОБА_1 до ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН" сумі 782 867,06 грн. відхилено з посиланням на те, що заявником на підтвердження своїх вимог не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з підприємством -банкрутом.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016р. скасувати та передати справу на новий розгляд, посилаючись на те, що всі документи, що підтверджують перебування його в трудових відносинах з ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН", були надані суду. Заявник в судовому засіданні місцевого господарського суду звертався до ліквідатора з проханням про звільнення його з займаної посади, проте ліквідатором було відмовлено. За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що довідка про заборгованість заробітної плати не може відповідати дійсності, так як неможливо встановити розмір заборгованості до того часу, коли заявника буде звільнено з займаної посади. Крім того, твердження ліквідатора про відсутність відомостей кадрової документації щодо працевлаштування та нарахування заявнику заробітної плати є безпідставними, так як розпоряднику майна було відомо про існування працівників на ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН", а тому всі відомості та документи розпорядник повинен був передати ліквідатору відповідно до вимог ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

12.09.2016р. від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги з посиланням на те, що даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства (Лист ВССУ №709/0/4-13 від 07.05.2013р. про визнання юрисдикції спору про стягнення заборгованості заробітної плати у випадку банкрутства боржника), у зв'язку з чим ОСОБА_1 до Корабельного районного суду м. Миколаєва подано позов про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за час затримки заробітної плати. Так як обставини, викладені в цивільному позові, мають істотне значення для вирішення питання щодо визнання кредиторських вимог ОСОБА_1 у справі про банкрутство ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН", розгляд апеляційної скарги слід відкласти.

Представник боржника та ліквідатор заперечували проти клопотання скаржника, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Судова колегія заявлене клопотання відхилила з огляду на те, що відповідно до п.7 ст.12 ГПК України даний спір підвідомчий господарським судам, а тому звернення скаржника до Корабельного районного суду м. Миколаєва не впливає на апеляційний перегляд ухвали господарського суду Миколаївської області.

Водночас від ліквідатора ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН" надійшли заперечення на апеляційну скаргу та клопотання про припинення провадження у справі.

Клопотання про припинення провадження у справі обґрунтоване тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 прийнята до розгляду помилково, так як апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів направлення її копії всім кредиторам боржника.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти клопотання про припинення провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 при зверненні до суду апеляційної інстанції не було відомо про затверджений перелік кредиторів боржника.

Заслухавши ліквідатора, представників боржника та ОСОБА_1, дослідивши матеріали оскарження ухвали, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

В силу ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які превалюють, як спеціальні норми права, у застосуванні над загальними нормами ГПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону про банкрутство ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 95 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Положення ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають сторін у справі про банкрутство, якими є - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут) та учасників провадження у справі про банкрутство сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також, у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадження у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

ОСОБА_1 при зверненні до Одеського апеляційного господарського суду додав до апеляційної скарги, зокрема, докази направлення її копії господарському суду, ліквідатору І.І. Сербін, ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН" та голові комітету кредиторів, вказавши в фіскальному чеці його місце знаходження м. Миколаїв.

Проте, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016р. було затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН". Згідно вказаної ухвали місцевого господарського суду, до реєстру кредиторів боржника ввійшло 225 кредиторів.

Крім того, на час оскарження ухвали господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016р. головою комітету кредиторів було ТОВ "КОНСАЛТИНГ-ГАММА", яке знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219.

Отже, скаржник не направив копій апеляційних скарг на адресу всіх затверджених кредиторів боржника та голові комітету кредиторів ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН".

У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. „Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України", у разі помилкового порушення апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016р. за матеріалами оскарження №5016/1284/2012(5/45) підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі припинити.

Матеріали оскарження №5016/1284/2012(5/45) повернути господарському суду Миколаївської області.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя В.Б. Туренко