ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 вересня 2016 року Справа № 904/117/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.
перевіривши матеріали касаційної скаргиДержавного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування"
на рішенняГосподарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015
та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016
у справі№ 904/117/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовом Публічного акціонерного товариства "БГ Банк"
доДержавного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство VadaRRio Holding Ltd
про стягнення 43748734,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Державним підприємством "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі № 904/117/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Вперше подана Державним підприємством "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі № 904/117/15 була повернута ухвалою Вищого господарського суду України від 11.07.2016 на підставі пункту 2 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

19.07.2016, згідно з поштовим штемпелем на конверті, Державним підприємством "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" до Вищого господарського суду України повторно подана касаційна скарга на вказаний судові рішення з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються зокрема докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до акту Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 74/16 від 22.07.2016 при розкриванні поштового конверта, який надійшов від Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування", не виявилось вказаних у додатку до касаційної скарги доказів надсилання її копії іншим сторонам у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Також, згідно із ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як встановлено колегією суддів, Державним підприємством "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" було подано касаційну скаргу без надання доказів сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, Державне підприємство "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" посилається на скрутне фінансове становище на підприємстві.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає подане скаржником клопотання необґрунтованими, оскільки ним не надано жодних доказів, які б підтверджували як наведені у клопотанні обставини, так і його майнове становище станом на дату подання касаційної скарги, у зв'язку із чим відхиляє клопотання Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" про відстрочення сплати судового збору.

Подання Державним підприємством "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" касаційної скарги без надання доказів сплати судового збору, є підставою для повернення касаційної скарги згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене,керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозбудування" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі № 904/117/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир