ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 вересня 2016 р. Справа № 918/528/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат"

до відповідача "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А."

про стягнення заборгованості в сумі 1 553 414.93 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : не зявився.

Від відповідача : ОСОБА_2 (довіреність б/н від 04.04.2016р.)

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Завод Євроформат" звернулося в господарський суд з позовом до "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." про стягнення заборгованості в сумі 1 553 414,93 грн., з яких: 1 200 000 грн. 00 коп. основна заборгованість, 263 736 грн. 99 коп. пеня, 70 740 грн. 94 інфляційні втрати та 18 937 грн. 00 коп. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі договору №KZH/S-11/2/15 від 02.11.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Завод Євроформат" надано відповідачу комплекс робіт по влаштуванню пасажирських ліфтів на наземних пішохідних переходах на відповідній ділянці автодороги М06 Київ-Чоп, вартість яких відповідачем не оплачена а тому існуючу заборгованість з урахуванням інфляційних втрат, 3 % річних та нараховану пеню, просить суд стягнути з останнього у примусовому порядку.

Ухвалою суду від 05.07.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 19.07.2016р.

Ухвалою суду від 19.07.2016р. розгляд справи відкладено на 02.08.2016р.

Ухвалою суду від 02.08.2016р., за клопотанням відповідача в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 20.09.2016р.

В судовому засіданні 02.08.2016р. оголошувалась перерва.

06.09.2016р. позивач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав клопотання, в якому просить суд при розгляді справи № 918/528/16 здійснювати технічну фіксацію судового процесу.

Згідно абзацу 7 статті 81.1 Господарського процесуального кодексу України на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом дане клопотання задоволено.

В судовому засіданні 06.09.2016р. оголошувалась перерва до 06.09.2016р.

06.09.2016р. від представника "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." надійшло клопотання про залучення до участі у справі відповідачів, а саме Акорд Індастріал Костракшн Інвестмент Корпорація ВАТ та Саліні ОСОБА_3П.А., судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки наведені відповідачем мотиви не свідчать про те, що дане рішення може вплинути на права та обовязки цих осіб.

06.09.2016р. від представника "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." надійшло клопотання про залучення до участі у справу в якості третіх особі які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акорд Індастріал Костракшн Інвестмент Корпорація ВАТ та Саліні ОСОБА_3П.А. Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки наведені відповідачем мотиви не свідчать про те, що дане рішення може вплинути на права та обовязки цих осіб

В судовому засіданні 06.09.2016р. представник відповідача заперечив проти позовних вимог за підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.

06.09.2016р. від представника "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог. Вказує, що спірний договір укладено в рамках реалізації і на виконання договору про спільну діяльність. Посилаючись на норми статті 1138 ЦК України, вказує, що якщо договір простого товариства повязаний із здійсненням його учасниками підприємницької діяльності, учасники відповідають солідарно за всіма спільними зобовязаннями незалежно від підстав їх виникнення. Таким чином, на думку відповідача, результати розгляду цієї справи у компаній Акорд Індастріал Костракшн Інвестмент Корпорація ВАТ та Саліні ОСОБА_3П.А. можуть виникнути зобовязання перед позивачем і вони можуть виступити в якості зобовязаної сторони, а тому солідарна відповідальність учасників простого товариства є наслідком беззаперечну наявність юридичного інтересу Акорд Індастріал Костракшн Інвестмент Корпорація ВАТ та Саліні ОСОБА_3П.А. у цій справі. Крім того, зазначає, що акт здачі-прийняття виконаних робіт не може бути належними доказом на підтвердження позовних вимог, оскільки в акті не міститься підпису представника служби Інженера та не вказується жодної інформації щодо прийняття виконаних робіт службою Інженера, що ставить під сумнів прийняття робіт, а відтак їх виконання. Зазначає, що зі сторони замовника не відбулося узгодження та затвердження акту здачі-прийняття виконаних робіт у порядку сторонами, строк виконання зобовязання не настав, а відтак у позивача не виникло право нараховувати пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

Суд вбачає, що відповідно до статті 75 ГПК України наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі представника позивача.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015р. "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А.", уповноважений учасник Договору про спільну діяльність від 29.09.2011р. "Тодіні Аккорд Саліні" (ДСД "Тодіні Аккорд Саліні" від 29.09.2011р.) (надалі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Завод Євроформат" (надалі Підрядник) було укладено Договір №KZH/S/12-11/2/15 (надалі Договір; а.с. 9 11), у відповідності до п.1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобовязується власними та залученими силами виконати і здати замовникові комплекс робіт по влаштуванні пасажирських ліфтів на надземних пішохідних переходах (ліквідація дефектів під час гарантійного періоду замовника), а також інших будівельних робіт за дорученням замовника, на відповідній ділянці автодороги М06 Київ-Чоп.

У відповідності до п. 1.2. договору замовник зобовязується прийняти та оплатити виконанні роботи на умовах та в порядку, що передбачені цим договором.

Відповідно до п.2.1.1 договору підрядник бере на себе зобовязання виконати усі роботи, що визначенні в договорі, у повному обсязі та у встановленні Замовником строки, і передати Замовнику виконанні роботи за Актом виконаних робіт (надання послуг).

Згідно з п. 2.3.2 Договору замовник бере на себе зобовязання забезпечити прийняття від підрядника виконаних робіт, у випадку їх належного виконання, згідно до умов даного договору і провести з ним розрахунки за фактично виконанні роботи, у порядку передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість комплексу робіт по влаштуванні пасажирських ліфтів на надземних пішохідних переходах, зазначається в специфікації, яка є невідємною частиною даного договору (Додаток 1 до договору).

Розрахунки між замовником і підрядником здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 30 календарних днів з моменту узгодження та затвердження обома сторонами розрахунків на підставі актів виконаних робіт (надання послуг) (п.3.3 Договору).

Пунктом 5.1 договору сторони обумовили, що за порушення терміну оплати робіт, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на момент прострочення оплати, від простроченої суми боргу, за кожен день такого прострочення.

Пунктом 8.1 договору сторони обумовили, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами договірних зобовязань та задоволення законних вимог.

Додатком 1 до договору №KZH/S/12-11/2/15 від 02.11.2015р. сторони визначили вартість комплексу робіт по влаштуванні пасажирських ліфтів на надземних пішохідних переходах (ліквідація дефектів під час гарантійного періоду замовника на відповідній ділянці автодороги М06 Київ-Чоп в розмірі 1 200 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (а.с. 12).

Крім того, пунктом 1 додатку сторони погодили, що замовник здійснює оплату наступним чином: 100% сплата після підписання акту виконаних робіт на протязі 30 днів.

Договір та Додаток 1 до договору підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Завод Євроформат" виконало комплекс робіт на загальну суму 1 200 000 грн. 00 коп., вартість яких відповідачем не оплачено.

На підставі п. 5.1. договору та ст. 625 ЦК України позивач нарахував пеню в розмірі 263 736 грн. 99 коп., 3% річних в розмірі 18 937 грн. 00 коп. та інфляційні втрати в розмірі 70 740 грн. 94 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Господарські зобов'язання згідно положень ст.173 Господарського кодексу України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

На умовах договору №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р. між сторонами виникли правовідносини з підряду.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Норми ч.4 ст.882 ЦК України передбачають, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Завод Євроформат" виконано комплекс робіт по влаштуванню пасажирських ліфтів на надземних пішохідних переходах (ліквідація дефектів під час гарантійного періоду Замовника) на ділянці М06 Київ-Чоп на загальну суму 1 200 000 грн. 00 коп. Факт виконання та вказана вартість робіт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3 за листопад 2015 року, акту приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2015 року, а також копією акту №3Е-0000143 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13.11.2015р. Зазначені вище акти та довідка містять посилання на договір №KZH/S/12-11/2/15 від 02.11.2015р., підписані обома сторонами та скріплені відбитками їх печаток (а.с.13-26). Вказані акти та довідка підписані замовником без зауважень, тому посилання відповідача на непогодження акту службою Інженера не приймаються судом до уваги.

З огляду на вищевказане та за відсутності доказів сплати вартості виконаного комплексу робіт з боку відповідача, позовні вимоги про стягнення 1 200 000 грн. 00 коп. заборгованості судом визнаються обґрунтованими.

При цьому, посилання відповідача на можливий вплив рішення суду на права та обов'язки Акорд Індастріал Костракшн Інвестмент Корпорація ВАТ та Саліні ОСОБА_3П.А. не приймаються судом до уваги, оскільки п. 1.2. та п. 2.3.2. договору сторонами чітко визначено обов'язок оплати виконаних робіт замовником, а саме - "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А.".

Крім того, у поданій позовній заяві позивач просить стягнути пеню, 3% річних та інфляційні втрати. При прийнятті рішення в цій частині, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт, позивач нарахував пеню за період з 14.12.2016р. по 23.06.2016р., розмір якої складає 263 736 грн. 99 коп.

Подані позивачем розрахунки пені та період її нарахування перевірено судом та визнано їх обґрунтованими.

Як визначено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 18 937 грн. 00 коп. та 70 740 грн. 94 коп. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом визнано їх обґрунтованими.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд встановив, що їх розмір становить 68 400 грн. 00 коп. (при заявленому 70 740 грн. 94 коп.) отже, вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." (33024, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна 446, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, б. 21, літ. "Г", ) основний борг в сумі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн. 00 коп., пеню в розмірі 263 736 (двісті шістдесят три тисячі сімсот тридцять шість) грн. 99 коп., інфляційні втрати в розмірі 68 400 (шістдесят вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 18 937 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 00 коп. та 23 267 (двадцять три тисячі двісті шістдесят сім) грн. 59 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення 2 340 грн. 94 коп. інфляційних втрат - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "12" вересня 2016 року

Суддя Горплюк А.М.