ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.16 Справа № 904/7208/16

За позовом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області

до Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації", м. Дніпродзержинськ

про визнання правочину недійсним

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача:не з'явився

від відповідача:не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Єлизаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації" про визнання правочину щодо внесення відомостей до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про майно за адресою вул. Центральна, 9 с. Єлизаветівка, на підставі якого виданий ОСОБА_1 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.06.2004 недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація прав є публічною та здійснюється органом державної реєстрації прав.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Пунктом 1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 передбачено, що з урахуванням приписів статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справи зі спорів, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, розглядаються господарськими судами за одночасної наявності двох умов: якщо ці спори виникають з цивільних (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України) або господарських (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України) відносин, у тому числі з корпоративних, та суб'єктний склад сторін спору відповідає вимогам статті 1 ГПК).

Згідно абз.абз. 3, 6 п. 16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 року № 10, не підлягають розглядові в господарських судах справи у спорах, пов'язаних із здійсненням владних повноважень: Пенсійним фондом України та його органами у прийнятті рішень про стягнення простроченої заборгованості із страхових внесків до названого Фонду. Водночас господарськими судами розглядаються на загальних підставах справи зі спорів за участю названих органів, якщо такі спори виникають з цивільних чи господарських правовідносин, в яких ці органи виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин (наприклад, у зв'язку з виконанням цивільно-правових чи господарсько-правових договорів, відшкодування матеріальної або моральної шкоди, із зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області суду з позовом до Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації" не як до суб'єкт господарської діяльності за захистом власних прав та інтересів, а як до уповноваженого державою органу при здійсненні ним владних управлінських функцій, тому, відповідно до положень ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, позов про визнання недійсним правочину відповідача щодо внесення відомостей до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, що реалізовував у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції щодо проведення технічної інвентаризації новозбудованих, реконструйованих та наявних об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, враховуючи те, спір у справі між позивачем та відповідачем виник у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку про те, що вказаний спір у справі не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

19.09.2016 позивач звернувся до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за розгляд даної справи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", слачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, судовий збір у розмірі 1378 грн., сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення від 09.06.2016 № 595, підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/7208/16 за позовом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області до Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське Бюро технічної інвентаризації" про визнання правочину недійсним - припинити.

Повернути Єлизаветівській сільській раді Петриківського району Дніпропетровської області (51831, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, Центральна Площа, 9 ; ідентифікаційний код 04338090) з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1378 грн., сплаченого платіжним дорученням від 09.06.2016 № 595, оригінал якого міститься у матеріалах справи № 904/7208/16.

Суддя ОСОБА_1