ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.16р. Справа № 904/5152/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Стальсервіс", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 935 880, 27 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_2

Члени колегії - судді: Загинайко Т.В.

ОСОБА_3

Представники:

Від позивача: ОСОБА_4, дов. б/н від 25.05.16 р., представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 935 880, 27 грн., що складають суму попередньої оплати, здійсненої згідно рахунків на оплату прокату № 2342 від 19.04.2016 р. та № 2353 від 20.04.2016 р., відповідно до платіжних доручень №№ 8,9,10 від 20.04.2016 р.; №№ 11, 12 від 22.04.2016 р. та №13 від 25.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.16 р. призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. (див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 07.07.16 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і були надіслані ухвали суду про порушення провадження у справі, про відкладення розгяду справи та про прийняття справи для розгляду в колегіальному складі(а.с. 24-25).

Як вбачається із матеріалів справи, поштові відправлення, в яких містились ухвали господарського суду про порушення провадження у справі, про відкладення розгяду справи та про прийняття справи для розгляду в колегіальному складі, та які були направлені на адресу відповідача, повернуті підприємством звязку з поміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 65-74).

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

13.09.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи,заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач 19.04.2016 р. та 20.04.2016 р. виставив позивачеві рахунки-фактури №№ 2342 та 2353 на загальну суму 935 880, 27 грн. за поставку прокату арматурного.

Позивач платіжними дорученнями № 8, № 9, № 10 від 20.04.16 р., № 11, № 12 від 22.04.16 р. та № 13 від 25.04.16 р. здійснив попередню оплату за товар, вказаний в зазначених вище рахунках, на загальну суму 935 880, 27 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За приписом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав встановлених ст. 11 цього кодексу.

Дії сторін, - відповідача щодо виставлення позивачеві зазначених вище рахунків на оплату поставки прокату арматурного, та одержання коштів, на вказану в рахунках суму, та дії позивача, щодо оплати рахунків, що надійшли на його адресу, на загальну суму 935 880, 27 грн., свідчать про те, що між сторонами виникли зобов'язання з поставки товару.

Як вбачається із матеріалів справи, строк зобов'язання щодо поставки прокату арматурного сторонами встановлено не було.

Згідно частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із вимогою здійснити поставку товару згідно зазначених вище рахунків, яка викладена у претензіях (вимогах) вих. № 23 від 23.05.16 р. та № 25 від 07.07.16 р. (а.с. 39, 42, 43).

Беручи до уваги той факт, що позивачем надані належні докази надсилання вимоги, лише викладеної в претензії від 07.07.2016 р., яка на адресу відповідача надіслана 09.07.2016 р., суд приходить до висновку про те, що поставку товару відповідач повиннен був здійснити до 16.07.2016 р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобовязання щодо поставки товару на суму 935 880, 27 грн., відповідач не надав.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів повернення грошових коштів, отриманих за товар, відповідач на момент розгляду спору також не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення в примусовому порядку суми попередньої оплати слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 530, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Стальсервіс" (49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Гагаріна, будинок 97, приміщення 4, ідентифікаційний код юридичної особи 40098869, р/р 0301 в ПАТ Кредит Дніпро, МФО 305749) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (61003, м. Харків, вул.. Університетська, 24/2, ідентифікаційний код юридичної особи 35350972, р/р 4733 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023) 935 880 (девятсот тридцять пять тисяч вісімсот вісімдесят гривень) 27 коп. попередньої оплати товару, 14 038 (чотирнадцять тисяч тридцять вісім гривень) 20 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 19.09.16 р.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_3