ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.16р. Справа № 904/6198/16

За позовом Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим", м. Суми

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим", м. Суми

про стягнення збитків (нестачі) від втрати вантажу

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 19.04.16р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне спеціалізоване підприємство "УкрРосХим" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків (нестачі) від втрати вантажу у розмірі 57 776,79грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що під час перевезення відповідачем вантажу відбулась його часткова втрата.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнавав, заявив про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" явку представника в судові засідання не забезпечило, 09.08.2016р. подало до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні оголошувалась перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

06.09.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання договору поставки №579-Е/15 від 17.08.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УРАЛХИМ", останнє, належним чином виконуючи свої зобов'язання з вищевказаного договору, відправило на адресу позивача, як одержувача згідно Специфікації №1 від 17.08.2015р. до договору поставки №579-Е/15 від 17.08.2015р., за залізничною накладною №20383722 від 18.09.2015р. (вагон №52462272) передбачений умовами договору товар, а саме - мінеральне добриво "Азотофосфат", виробництва ВАТ "Кірово-Чепецький хімічний комбінат" у кількості 67 515 кг (1 340 мішків по 50 кг кожний).

Даний товар після розмитнення на станції Бахмач-Пасажирський Південно-Західної залізниці переадресований на станцію одержувача - ст. Девладове, Придніпровської залізниці за залізничною накладною №33531153 від 26.09.2015р. та згідно залізничної накладної №47927009 від 03.10.2015р.

При прийманні з перевіркою вантажу на станції одержувача (ст. Девладове) 17.10.2015р., у зв"язку з пошкодженням місць, позивач виявив фактичну нестачу вантажу у кількості 9 900 кг, виходячи з фактично встановленої наявності 57 615 кг проти переданих для перевезення 67 515 кг.

Вартість нестачі відповідно до доданого розрахунку складає 57 776,79грн.

Нестачу вантажу підтверджено комерційним актом АА №046638/5 від 17.10.2015р.

Відповідно до ст.307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст.924 Цивільного кодексу України).

Згідно п.129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі - Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст.114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ч.3 ст.314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Свої грошові зобов'язання щодо оплати за поставлений товар, нестача якого є предметом даного позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" виконало у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 26.08.2015р., №2 від 27.08.2015р. та №4 від 02.09.2015р.

Згідно ч.6 ст.267 Господарського кодексу України договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим", як власником товару, направлено відповідачу претензію за №167 від 25.12.2015р. про відшкодування збитків від нестачі вантажу на суму 57 776,79грн.

Після розгляду даної претензії відповідач на адресу позивача направив повідомлення №10 від 02.02.2016р. про визнання претензії за №167 від 25.12.2015р.

Позивач після отримання даного повідомлення про визнання претензії направив відповідачу лист за №102 від 19.02.2016р., в якому зазначив, що дана претензія позивачем не заявлялась, а заявлялась Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим", тому позивач просив направити дане повідомлення на адресу останнього.

Натомість відповідач направив позивачу лист за №МЮ-2/16-4/17 від 23.02.2016р. із зазначенням того, що помилково направлене на адресу позивача повідомлення №10 від 02.02.2016р. про визнання претензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" за №167 від 25.12.2015р. на суму 57 776,79 грн. - анульовано. Мотивована дана відповідь тим, що відповідно до ст.130 Статуту право на пред"явлення претензій та позовів у разі нестачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач (позивач) за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документу, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Також відповідач надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" лист за №МЮ-2/16 від 23.02.2016р. про відклик відповіді на претензію за №167 від 25.12.2015р., оскільки останнє за залізничною накладною №33531153 не є стороною за договором перевезення.

У зв"язку з цим позивач, як одержувач товару за залізничною накладною №33531153, в порядку ст.130 Статуту, направив відповідачу претензію за №220 від 15.04.2016р. про відшкодування збитків від нестачі вантажу на суму 57 776,79 грн.

Позивач отримав відповідь від відповідача за №МЮ-4/120 від 27.04.2016р., в якій зазначено, що претензія позивача за №220 від 15.04.2016р. залишена відповідачем без розгляду, оскільки, на думку останнього, позивачем пропущено строк на пред'явлення претензії на 2 дні.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо заявленого позову.

Суд не бере до уваги заперечення позивача щодо спливу строку позовної давності з огляду на таке.

Відповідно до п.134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців; зазначені терміни обчислюються з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу.

У визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке: якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 Господарського кодексу України). Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов'язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред'явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред'являлася відповідна претензія до перевізника.

Відповідно до ст.315 Господарського кодексу України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії; претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців; перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців; якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Вказана правова позиція також викладена в п.4.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Враховуючи, що 22.07.2016р. позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, 108, ЄДРПОУ ВП: 40081237) на користь Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" (40020, м. Суми, вул. Ковпака, 4, ) збитки (нестачу) від втрати вантажу у розмірі 57 776,79грн. (п"ятдесят сім тисяч сімсот сімдесят шість грн. 79коп.) та 1 378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.09.2016р.

Суддя ОСОБА_2