ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" вересня 2016 р.Справа № 924/754/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електромереж м.Хмельницький

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Хмельницький

про стягнення 14277,40 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії

Представники сторін:

позивач: Гальченко В.А. - представник за довіреністю

відповідач: не з`явився

У судовому засіданні, відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14277,40 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб`єктам підприємницької діяльності №1072 від 05.05.2008р. щодо здійснення платежів та перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Зазначає, що договірна величина споживання електричної енергії в жовтні 2015р. та в квітні 2016р. становила 3,5 тис. кВт.год.

Повідомляє, що в жовтні 2015р. відповідачем було спожито 6379 кВт.год., у зв'язку з чим перевищення договірної величини споживання електричної енергії склало 2879 кВт.год. на суму 5254,06 грн. Також у квітні 2016р. відповідачем було спожито 8231 кВт.год., тому перевищення договірної величини споживання електричної енергії склало 4731 кВт.год. на суму 9023,34 грн.

Позивач вказує, що 29.04.2016р. відповідач отримав рахунки, проте їх не оплатив, заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за перевищення договірних величин споживання електричної енергії становить 14277,40 грн.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву від 13.09.2016р., в якій просить припинити провадження в частині 1000,00 грн. у зв'язку з добровільною сплатою під час розгляду справи. За таких обставин, просить стягнути з відповідача 13277,40 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмового відзиву на позов не подав. Ухвала від 23.08.2016р., яка направлялась відповідачу повернулась з відміткою відділення поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Згідно з п. 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи та враховуючи обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

05.05.2008р. між ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений договір №1072 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам-суб'єктам підприємницької діяльності.

Згідно з п.1. договору постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1,5 кВт., а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1. договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Постачальник зобов'язаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток №1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації за 5 днів до введення їх в дію (п.п. 2.2.2., 2.2.3. договору).

Споживач, в свою чергу, зобов'язується виконувати умови договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків 10, 3 „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії (п.п.2.3.1., 2.3.2, 2.3.3. договору).

Пунктом 4.2.2. договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених із вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт/год і більше.

Відповідно до п. 5.1. договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу). У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п. 5.1. договору обсягів (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.5. договору передбачено, що звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Згідно з п. 7.1. договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ відповідно до додатку 2 „Перелік місць установки розрахункових електролічильників". У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником розрахунково згідно з вимогами додатка 10 „Порядок розрахунків.

Згідно п. 9.1 договору додатки до цього договору: 1, 2, 3, 5, 7, 10, 11, 12, а також повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності є невід'ємними частинами цього договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 договору).

Даний договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

16.12.2014р. сторонами підписано додаток №1 до договору №1072 від 05.05.208р. "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2015р.", згідно якого на жовтень 2016р. встановлено 3,5 тис. кВт.год. електроенергії.

Згідно рапорту про відпуск електроенергії від 21.10.2015р. відповідачем вказано показники лічильників: попередній показ - 68572, останній показ - 71072 (різниця показів 2500).

При цьому, як вбачається із щоденного звіту про виконання робіт інженера-інспектора електронагляду виробничої дільниці ПМіЗ за 28.10.2015р. у відповідача знято наступні показники електричного лічильника - 074951. відповідач був ознайомлений про складання звіту, що підтверджується підписом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Як вбачається із рахунку-фактури №1072 від 30.10.2015р. про оплату спожитої електричної енергії, відповідачем за жовтень 2015р. було спожито 6379 кВт.год.

Згідно підписаного між сторонами 29.12.2015р. додатку №1 до договору №1072 від 05.05.208р. "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2016р.", договірна величина споживання електричної енергії в квітні 2016р. становила 3,5 тис. кВт.год.

В акті про використану електроенергію від 20.04.2016р. зафіксовано показники лічильників: попередній показ - 83466, останній показ - 91697 (різниця показів складає 8231).

Як слідує із рахунку-фактури №1072 від 29.04.2016р. про оплату спожитої електричної енергії, відповідачем за квітень 2016р. було спожито 8231 кВт.год.

Враховуючи, що відповідачем було перевищено договірні величини споживання електроенергії, 29.04.2016р. позивачем були виставлені рахунки №1072 про оплату за перевищення споживання електроенергії: за жовтень 2015р. на суму 5254,06 (перевищення становить 2879 кВт.год.); за квітень 2016р. на суму 9023,34 грн. (перевищення становить 4731 кВт.год.).

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 31.08.2016р. через касу Хмельницького міського РЕМ було сплачено 1000,00 грн. згідно договору №1072, що підтверджується витягом з реєстру платежів Хмельницького МРЕМ за 31.08.2016р.

Враховуючи, що відповідач не оплатив наявну у нього заборгованість за перевищення договірних величин споживання електроенергії, позивач звернувся з позовом про її стягнення.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги таке:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2008р. між ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений договір №1072 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам-суб'єктам підприємницької діяльності, за умовами якого позивач здійснює передачу та постачання електричної енергії відповідачу, а відповідач оплачує позивачу спожиту електроенергію.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергію, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28 (далі Правила) договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Статтею 1 Закону України „Про електроенергетику" передбачено, що постачання електричної енергії є надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно із п. 10.2 Правил Споживач електричної енергії зобов'язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п.10.3 Правил Споживач зобов'язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про: порушення схеми розрахункового обліку електричної енергії, несправності в роботі автоматизованих систем обліку і розрахункових засобів обліку, що належать споживачу за ознакою права власності, користування, повного господарського відання або встановлені на території споживача; виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Статтями 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Підпунктом 5.1. договору („Порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності) передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Судом враховується, що сторонами було погоджено обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2015р. та 2016р., шляхом підписання додатків: №1 від 16.12.2014р. та №1 від 29.12.2015р. Відповідно до вказаних додатків, на жовтень 2015р. та квітень 2016р. відповідачу встановлено обсяг договірної величини споживання електричної енергії на рівні 3,5 тис. кВт.год.

Однак, як вбачається із рапорту про відпуск електроенергії від 21.10.2015р. з урахуванням щоденного звіту про виконання робіт інженера-інспектора електронагляду виробничої дільниці ПМіЗ за 28.10.2015р., відповідачем в жовтні 2015р. було спожито 6379 кВт.год., тобто перевищено договірну величину споживання електричної енергії на 2879 кВт.год.

Також як слідує з акту про використану електричну енергію від 20.04.2016р. відповідачем в квітні 2016р. було спожито 8231 кВт.год., тобто перевищено договірну величину споживання електричної енергії на 4731 кВт.год.

Відповідно до п. 6.16. Правил обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Згідно з ч.6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Аналогічні положення містяться в п. 4.2.2. укладеного між сторонами договору.

Враховуючи, що відповідачем було перевищено договірні величини споживання електроенергії, 29.04.2016р. позивачем були виставлені рахунки №1072 про оплату за перевищення споживання електроенергії: за жовтень 2015р. на суму 5254,06 (за перевищення 2879 кВт.год.); за квітень 2016р. на суму 9023,34 грн. (за перевищення 4731 кВт.год.).

Судом враховується, що під час розгляду справи відповідачем було сплачено на користь позивача 1000,00 грн. за договором №1072, що підтверджується витягом з реєстру платежів Хмельницького МРЕМ за 31.08.2016р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи зазначене, провадження у справі в частині стягнення 1000,00 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

В іншій частині позовні вимоги про стягнення 13277,40 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Згідно зі ст. ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до абз.1 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги про стягнення 14277,40 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії підлягають задоволенню частково в розмірі 13277,40 грн.

В частині стягнення 1000,00 грн. провадження у справі підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електромереж м.Хмельницький до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький про стягнення 14277,40 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електричних мереж (м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 30, ) 13277,40 грн. (тринадцять тисяч двісті сімдесят сім гривень 40 коп.) заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі в частині стягнення 1000,00 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії припинити.

Повне рішення складено 14.09.2016р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, публічне акціонерного товариство "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електромереж (29017, м.Хмельницький, вул. Степана Бандери, 30)

3 - відповідачу, фізична особи-підприємець ОСОБА_1 (29000, АДРЕСА_2) простим.