ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.09.16р. Справа № 904/7387/16
Розглядається заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд", м. Кривий Ріг про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду від 06.05.16р. у третейській справі № 14/137К-15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд", м. Кривий Ріг

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення 305 581,11 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № б/н від 20.09.16р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з заявою до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Відповідач) про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду від 06.05.16р. у третейській справі № 14/137К-15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 305 581,11 грн.

Заява про видачу наказу мотивована тим, що рішення третейського суду від 06.05.16р. не виконане Відповідачем у добровільному порядку.

Ухвалою господарського суду від 26.08.16р. порушено провадження у справі, прийнято заяву до розгляду, призначено судове засідання на 20.09.16р.

07.09.16р. до суду від Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" надійшла витребувана справа № 14/137К-15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 305 581,11 грн.

20.09.16р. повноважний представник позивача у судовому засіданні подану заяву підтримав та просив суд задовольнити її у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи та додаткові докази в підтвердження викладених у заяві обставин.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на заяву та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34).

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився та не подав відзив на заяву та інші витребувані судом документи без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та матеріали третейської справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" з позовною заявою до Відповідача про стягнення 305581,11грн. за порушення умов договору № 43 від 19.01.12р.

Позивач додав до позовної заяви копію договору № 43 від 19.01.12р., відповідно до п. 8.2. якого, всі неврегульовані шляхом переговорів спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають з чинного Договору або у зв'язку з його виконанням, у тому числі такі, що стосуються його укладання, виконання, порушення його умов, закінчення або визнання його недійсним, підлягають вирішенню у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" у відповідності до Регламенту вказаного суду.

Постійно діючий Регіональний Третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група" дійшов до висновку, що згідно зі ст. 12 Закону України "Про третейські суди", п. 8.2. Договору № 43 від 19.01.12р., сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження в зазначеному договорі, а тому Постійно діючий Регіональний Третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група" уповноважений розглядати вказаний спір.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 06.05.16р. призначено колегію третейських суддів для розгляду справи № 14/137К-15 у складі: ОСОБА_3 (головуючий), ОСОБА_4 (доповідач), ОСОБА_5

Під час розгляду справи третейським судом встановлено, зокрема, наступне.

19.01.12р. Позивач та Відповідач уклали договір № 43 (на проведення ремонту) (далі за текстом - Договір) та додаткову угоду № 3 від 05.10.12р., відповідно до якого Відповідач доручає, а Позивач приймає на себе зобов'язання додатково до об'єму робіт, передбачених Договором, по виконанню Поточних ремонтів металоконструкцій та обладнання обпалювальних машин з комплексом обладнання ЦПО-2: дільниця дроблення, подрібнення, мірошницькі тракти газоочисників, обладнання пневмотранспорту, млини Ш-50, молоткові дробарки, сушильні барабани, конвеєрні тракти, металоконструкції бункерів, майданчиків, сходових маршів, настилів, систем малосмазки обладнання, ремонт обпалювальних візків з відновленням корпусів методом наплавлення.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 3 до Договору, з підписанням даної додаткової угоди загальна вартість робіт по Договору з урахуванням додаткових угод № 1-3 складатиме 1 577 600,00 грн., у т.ч. ПДВ - 262 933,33 грн.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що роботи по додаткових угодах № 2, № 3 повинні бути виконанні до 31.12.12р. Вартість робіт по Додатковій угоді № 2 від 17.07.12р. - 780 00,00 грн., у т.ч. ПДВ - 130 000,00 грн., по додатковій угоді № 3 - 39 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 500,00 грн.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що оплата Відповідачем вартості виконаних робіт здійснюється на підставі рахунків, податкових накладних, актів виконаних робіт, підписаних Відповідачем. Оплата робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача протягом 40-ка календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт та надання вищевказаних документів в облік.

Відповідно до п. 4.3. Договору датою виконання робіт вважається дата підписання сторонами акту виконаних робіт.

Виходячи із наданих Позивачем документів, а саме: Актів приймання виконаних підрядних робіт № 08-12 від 22.08.12р. за серпень 2012 рік, № 09-12 від 21.09.12р. за вересень 2012 рік, № 10-12 від 24.10.12р. за жовтень 2012 рік, № 11-12 від 23.11.12р. за листопад 2012 рік, № 12-12 від 18.12.12р. за грудень 2012 рік, Позивач виконав роботи, загальна вартість яких становить 673 952,59 грн. з ПДВ. Із наданих Актів вбачається, що роботи виконані у повному обсязі. Відповідач претензій до якості виконаних робіт не має, що підтверджується підписами сторін та відсутністю зауважень з боку Відповідача.

Отже, факт виконання робіт підтверджується Актами приймання виконаних підрядних робіт №08-12 від 22.08.12р. за серпень 2012 рік, № 09-12 від 21.09.12р. за вересень 2012 рік, № 10-12 від 24.10.12р. за жовтень 2012 рік, № 11-12 від 23.11.12р. за листопад 2012 рік, № 12-12 від 18.12.12р. за грудень 2012 рік та не заперечується Відповідачем.

Позивачем було виставлено рахунки-фактури № СФ-0000008 від 22.08.12р., № СФ-0000009 від 21.09.12р., № СФ-0000012 від 18.12.12р. для оплати виконаних робіт.

Відповідач здійснив часткову оплату за виконані роботи по актам виконаних підрядних робіт №08-12 від 22.08.12р. за серпень 2012 рік, № 09-12 від 21.09.12р. за вересень 2012 рік, № 10-12 від 24.10.12р. за жовтень 2012 рік, № 11-12 від 23.11.12р. за листопад 2012 рік. Однак оплату за виконані роботи згідно акту приймання виконаних підрядних робіт № 12-12 від 18.12.12р. за грудень 2012 рік на суму 109 507,20 грн. - не здійснив.

Таким чином сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 109 507,20 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Керуючись, нормами Цивільного та Господарського кодексів України та умовами Договору, Позивач нарахував 3% річних у сумі 19 172,10 грн. та інфляційні втрати у розмірі 176 901,81 грн., а саме: на суму 503 952,59 грн.: 3% річних - 8 118,47 грн. (за період з 01.10.13р. - 14.04.14р.), інфляційні втрати - 20 944,03 грн. (період прострочення з жовтня 2013 року по березень 2014 рік); на суму 443 952,59 грн.: 3% річних - 1 058,19 грн. (за період з 15.04.13р. по 13.05.14р.), інфляційні втрати - 14650,44 грн. (період прострочення квітень 2014 рік), на суму 423 805,20 грн.: 3% річних - 2159,66 грн., інфляційні втрати - 20 503,70 грн. (період прострочення травень 2014 рік - червень 2014 рік), на суму 416 070,00 грн.: 3% річних - 34,20 грн. (за період з 15.07.14р. по 15.07.14р.), на суму 405962,40 грн.: 3% річних - 900,90 грн. (за період з 16.07.14р. по 11.08.14р.), інфляційні втрати - 1623,85 грн. (період прострочення липень 2014 рік), на суму 403 590,00 грн.: 3% річних - 232,20 грн. (за період з 12.08.14р. по 18.08.14р.); на суму 333 590,00 грн.: 3% річних - 603,20 грн. (за період з 19.08.14р. по 09.09.14р.), інфляційні втрати - 5 295,03 грн. (серпень 2014 рік), на суму 259 507,20 грн.: 3% річних - 170,63 грн. (за період з 10.09.14р. по 17.09.14р.); на суму 209 507,20 грн.: 3% річних - 5768,62 грн. (за період з 18.09.14р. по 18.08.15р.), інфляційні -116 511,08 грн. (вересень 2015 рік - червень 2015 рік); на суму 109 507,20 грн. - 126,01 грн. (за період з 19.08.15р. по 01.09.15р.).

У своїй позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за виконані, але неоплачені роботи у розмірі 109 507,20 грн., 3% річних у розмірі 19 172,10 грн. та інфляційні витрати у розмірі 176 901,81 грн. за порушення умов договору № 43 від 19.01.12р. (на проведення ремонту).

Відповідач надав відзив па позовну заяву, у якому зазначає, що Позивач має заборгованість перед Відповідачем у розмірі 1 000,00 грн., яка утворилась внаслідок порушення 13.01.13р. працівником Позивача вимог, норм та правил охорони праці на території Відповідача, про що було складено Відповідний акт від 17.01.13р.

Відповідач вказує, що п. 10.3. Договору передбачено, що Позивач повинен сплатити штраф згідно переліку порушень матеріальної відповідальності Позивача (додаток № 1 до Договору) протягом 20-ти днів від дати підписання акту. Таким чином, штраф підлягав сплаті до 03.02.13р. Станом на теперішній час штраф Позивачем не сплачено. Отже, Відповідач просить зменшити суму боргу заявлену до стягнення Позивачем на суму несплаченого Позивачем штрафу у розмірі 1 000 грн., тобто до 108 507,20 грн.

Окрім того, Відповідач надав до матеріалів справи клопотання, відповідно до якого просить розстрочити оплату грошових коштів по справі № 14/137К-15 шляхом її сплати протягом 6 місяців. Відповідач зазначає, що стягнення нарахованих штрафних санкцій ускладнить без того важке матеріальне становище Відповідача, викликане зменшенням обсягів виробництва, зменшенням попиту та падінням цін на залізорудну сировину на внутрішньому та світовому ринках. Контрагенти Відповідача належним чином не виконують перед останнім грошових зобов'язань, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості у значних сумах. Так, станом на 31.12.15р. сума дебіторської заборгованості становить 12 0451 875 675, 75 грн., що підтверджується довідкою наданою головним бухгалтером Відповідача.

Позивач проти задоволення клопотання щодо розстрочення оплати заперечував та зазначив, що заборгованість Відповідача також ускладнює матеріальне становище Позивача.

Дослідивши матеріали справи, третейський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача основної заборгованості у розмірі 109 507,20 грн., 3% річних у розмірі 19172,10 грн. та інфляційні витрати у розмірі 176 901,81 грн. за порушення умов договору № 43 від 19.01.12р. (на проведення ремонту), підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні викопувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Зауваження чи заперечення щодо розрахунку інфляційних втрат та 3% річних у Відповідача відсутні.

Доводи Відповідача, наведені у відзиві, щодо наявності у Позивача перед Відповідачем заборгованості у розмірі 1 000,00 грн., не беруться третейським судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про третейські суди", кожна сторона третейського розгляду повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.11р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивачем не надано жодних доказів щодо направлення Позивачу акту від 17.01.13р., рахунку-фактури № 90312364 від 17.01.13р. або претензій відносно оплати штрафу за вчинене правопорушення. Документів з бухгалтерського обліку щодо наявності зарахування зустрічних однорідних вимог Відповідачем також не надано. Окрім того, Позивач заперечуючи проти наявності вказаної Відповідачем заборгованості, зазначає, що ст. 258 Цивільного кодексу України, встановлена позовна давність в один рік для стягнення неустойки (штрафу, пені). Акт складено 17.01.13р., отже фактично позовна давність для стягнення штрафу минула.

Таким чином, колегія третейських суддів дійшла до висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача основної заборгованості у розмірі 109 507,20 грн., 3% річних у розмірі 19172,10 грн. та інфляційні витрати у розмірі 176 901,81 грн. за порушення умов договору № 43 від 19.01.12р. (на проведення ремонту), підлягають задоволенню у повному обсязі.

Третейський суд відмовив у проханні Відповідача, який посилається на ст. 121 ГПК України, щодо розстрочки виконання рішення третейського суду, з огляду на наступне.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Важке фінансово-економічне становище, не є виключними обставинами, і мають негативний вплив на господарську діяльність не лише Відповідача, але і інших суб'єктів підприємницької діяльності, а допущена Відповідачем заборгованість має негативний вплив на фінансовий стан Позивача. Зі сторони Позивача зобов'язання, передбачені Договором, були виконані у повному обсязі. Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до п. 4.11. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", додаткові вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на його користь витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом з тих підстав, що дану справу було доведено до суду з вини Відповідача, визнано обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у сумі 3 055,81 грн.

Господарський суд вважає, що вищезазначений спір був розглянутий третейським судом у відповідності до підвідомчості справ третейським судам, встановленої статтями 6, 12 Закону України "Про третейські суди" та відповідно до Третейської угоди укладеної між сторонами 19.01.12р.

На день розгляду господарським судом заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Третейського суду від 06.05.16р. не скасоване компетентним судом, строк для подання заяви на видачу виконавчих документів не пропущений.

Виходячи із субєктного складу сторін заява про видачу виконавчого документа підвідомча господарському суду.

Вищезазначені обставини свідчать про відсутність встановлених частиною 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 12210 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови в задоволенні заяви Позивача про видачу виконавчого документу.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Вищезазначене рішення третейського суду набуває чинності з моменту його оголошення, є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом України "Про третейські суди".

Виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого листа.

Отже, для примусового виконання рішення третейського суду необхідно отримання виконавчого документу господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про третейські суди", частини 1 статті 1229 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу виконавчих документів може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п'яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до одного місяця з дня її надходження до суду (частина 2 статті 56 Закону України "Про третейські суди", частина 3 статті 1229 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі вищевикладеного, заява Позивача про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Третейського суду від 06.05.16р. підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене керуючись статтями 55, 56, 57 Закону України "Про третейські суди", статтями 49, 75, 86, 115, 117, 122-7, 122-8, 122-9, 122-11 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Третейського суду від 06.05.16р. - задовольнити.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" наказ на примусове виконання рішення Третейського суду від 06.05.16р. про:

Стягнення з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, п/р 1636 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" (50034, м.Кривий Ріг, вул. Кімовська, буд. 14, р/р 5730 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ) 109 507,20 грн. (сто дев'ять тисяч п'ятсот сім гривень 20 копійок) - основної заборгованості за договором № 43 від 19.01.12р. (на проведення ремонту), 19 172,10 грн. (дев'ятнадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 10 копійок) - 3% річних за порушення умов договору №43 від 19.01.12р. (на проведення ремонту), 176 901,81 грн. (сто сімдесят шість тисяч дев'ятсот одну гривню 81 копійку) - інфляційних втрат за порушення умов договору № 43 від 19.01.12р. (на проведення ремонту), 3 055,81 грн. (три тисячі п'ятдесят п'ять гривень 81 копійка) - витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" (50034, м. Кривий Ріг, вул. Кімовська, буд. 14, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 689,00 грн. (шістсот вісімдесят дев'ять гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання ухвали законної сили.

Третейську справу № 14/137К-15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Елкомбуд" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 305 581,11 грн. повернути Постійно діючому Регіональному Третейському суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (50086, м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовського, буд. 74а).

Суддя ОСОБА_6