ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.09.16р. Справа № 904/5986/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальна компанія ТехноВЕД", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 41 457,94 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: представник ОСОБА_1, довіреність №1 від 01.01.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інструментальна компанія ТехноВЕД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" (далі - відповідач), у якій заявило вимоги про стягнення основного боргу у сумі 26584,00 грн, пені у сумі 12136,87 грн, інфляційних нарахувань у сумі 1974,51 грн, та 3% річних у сумі 762,56 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № КЗГО/146-15П (на придбання сировини, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів), укладеного між сторонами 20.05.2016, за період прострочки з 12.06.2015 по 26.05.2016.

Відповідач участь свого повноважного представника у засіданні суду 11.08.2016 не забезпечив, але 11.08.2016 на електронну поштову скриньку суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через неможливість явки його представника у судове засідання у зв'язку з відпустку останнього. Крім того відповідач у клопотанні зазначив, що він проти позову заперечує, але відповідні доводи будуть надані у наступному судовому засіданні, до того ж має намір врегулювати спір в позасудовому порядку шляхом укладення мирової угоди.

12.09.2016 від позивача надійшла заява, у якій він повідомив, що сторонами 31.08.2016 укладена мирова угода, тому він просить її затвердити і розглянути справу без участі його представника.

Відповідачем у судове засідання 13.09.2016 подано підписані двома сторонами текст мирової угоди та заяву про її затвердження.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015 між сторонами укладений договір поставки № КЗГО/146-15П, згідно з яким позивач зобов'язався поставити інструменти для обробки металу, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість. Специфікацією до договору передбачено. що оплата товару має бути здійснена протягом 20 календарних днів з моменту поставки товару.

Пунктом 7.2 договору передбачено. що разі порушення покупцем більше ніж на 30 днів строку оплати товару, він сплачує пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

За накладною № 000416 від 12.06.2015 позивач відпустив відповідачу товар на суму 31584,00 грн, який відповідачем своєчасно не оплачений.

20.07.2016 позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогами стягнути 26584,00 грн боргу та додаткові нарахування за прострочку платежу.

Виходячи з того, що сторонами подано заяву про затвердження мирової угоди, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1-4 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обовязків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Розглянувши подану мирову угоду, перевіривши повноваження представників сторін на вчинення дій щодо її підписання, суд встановив, що мирова угода підписана диреторами підприємств, умови укладеної між сторонами мирової угоди б/н від 31.08.2016 у цій справі стосуються лише прав та обовязків сторін щодо предмету спору. З поданої сторонами заяви про затвердження мирової угоди вбачається, що сторони обізнані про те, що наслідком укладення мирової угоди є припинення провадження у справі, а це відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України тягне неможливість повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до п.п. 3.19 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обовязків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК). Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами позивача (частина третя статті 26 ГПК) і, отже, вправі укладати мирові угоди на загальних підставах. Мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Суддя має розяснити сторонам процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, зазначивши про це в ухвалі. В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, повязані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обовязки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обовязків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У звязку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов. Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди: - якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; - якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про зобовязання виконати мирову угоду, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

У випадку невиконання мирової угоди, ухвала про її затвердження може бути предявлена до виконавчої служби для примусового виконання.

Враховуючи, що укладена між сторонами мирова угода не суперечить вимогам чинного законодавства України, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, здійснена в інтересах обох сторін та не зачіпає інтереси інших осіб, суд згідно зі статтями 78, 80 Господарського процесуального кодексу України затверджує мирову угоду.

Тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд виходить з наступного.

Пунктом 4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 передбачено, що у разі винесення господарським судом ухвали про затвердження мирової угоди між сторонами (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), в якій сторони дійшли згоди, у тому числі й стосовно розподілу судового збору, суд має право затвердити цю угоду, якщо вона не суперечить законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. У таких випадках суд у своїй ухвалі повинен навести зміст цієї угоди. Якщо ж сторони не зазначили в мировій угоді про розподіл сум судового збору або не дійшли згоди з даного питання, господарський суд у залежності від конкретних обставин справи покладає судовий збір на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір (частина друга статті 49 ГПК).

Враховуючи те, що сторони відповідно до п. 1 мирової угоди домовились про відшкодування відповідачем судових витрат, суд погоджується з твердженням сторін та судові витрати покладає на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 49, 78, п. 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду від 31.08.2016 у справі № 904/5986/16, укладену між:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інструментальна компанія "ТехноВЕД", м. Київ, бульвар І. Лепсе, 79, код 39369369, (стягувач),

та

Приватним акціонерним товариством "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Заводська, 1, код 315501765, (боржник),

наступного змісту:

ОСОБА_2

по справі № 904/5986/16

м. Кривий Ріг "31" серпня 2016 року

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" (), іменоване у подальшому Відповідач, в особі директора ОСОБА_3, діючого на підставі Статуту, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНСТРУМЕНТАЛЬНА КОМПАНІЯ ТЕХНОВЕД" (), іменоване у подальшому Позивач, в особі директора ОСОБА_4, діючого на підставі Статуту, з іншого боку, разом іменовані "Сторони", уклали цю мирову угоду у справі № 904/5986/16, що знаходиться в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальна компанія ТехноВЕД" до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" про стягнення заборгованості у сумі 41457,94 грн. за договором №КЗГО/146-15П (на придбання сировинних, паливно-мастильних або матеріально-технічних ресурсів) від 20.05.2015 року, про наступне:

1. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Інструментальна компанія ТехноВЕД" () відмовляється від своїх позовних вимог до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" () по справі №904/5986/16, яка перебуває на розгляді в Господарському суді Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості, а саме: пені - 12136,87 грн., інфляційної суми - 1974,51 грн., 3% річних - 762,56 грн., а загалом 14873,94 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят три гривні дев'яносто чотири копійки), у зв'язку з тим, що ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" () зобов'язується погасити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Інструментальна компанія ТехноВЕД" () суму основного боргу за Договором №КЗГО/146-15П (на придбання сировинних, паливно-мастильних або матеріально-технічних ресурсів) від 20.05.2015 року у розмірі 26584,00 грн., судові витрати за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області у розмірі 1378,00 грн. та витрати за юридичні послуги, та забезпечення представництва на судовому засіданні в розмірі 2600,00 грн. на протязі 14 робочих днів з моменту підписання Сторонами вказаної мирової угоди.

2. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

3. Виконання умов цієї ОСОБА_2 угоди є обов'язковими для Позивача та Відповідача.

4. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Інструментальна компанія ТехноВЕД" () зобов'язане підписати з ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" () заяву до Господарського суду Дніпропетровської області про затвердження даної мирової угоди по справі № 904/5986/16, з проханням викладення умов угоди у змісті ухвали, дотримуючись при цьому вимог ст.19 Закону України "Про виконавче провадження".

5. Мирова угода складена українською мовою в трьох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - поодинці для Відповідача, Позивача, Господарського суду Дніпропетровської області.

6. У випадках, не передбачених ОСОБА_2 угодою, сторони керуються чинним законодавством України.

7. Термін дії цієї ОСОБА_2 угоди - з моменту її підписання Сторонами і до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

8. Після затвердження даної мирової угоди Господарським судом Дніпропетровської області"

провадження у справі № 904/5986/16 припиняється.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 СТОРОН

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНСТРУМЕНТАЛЬНА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО

КОМПАНІЯ ТехноВЕД» ОБЛАДНАННЯ»

(позивач по справі 904/5986/16) (відповідач по справі 904/5986/16)

03126, м. Київ, б-р І. Лепсе, 79 50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1

р/р 7774 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», п/р 9765 у ПАТ «ПУМБ», МФО

МФО 380775, 334851,

Директор Директор

__________ І.Г. ОСОБА_7 ОСОБА_3

2. Провадження у справі припинити.

3. Ухвала набрала законної сили 13.09.2016.

4. Ухвала є виконавчим документом відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження".

5. Строк пред'явлення ухвали до виконання: до 21.09.2017.

Суддя ОСОБА_8