ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 р. Справа № 909/570/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Першого заступника керівника Калуської місцевої прокуратури

просп. Л.Українки, 16-6, м. Калуш, 77300

в інтересах держави в особі: Калуської міської ради

вул. І.Франка, 1, м. Калуш, 77300

в особі позивача ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади м. Калуша

вул. Підвальна, 20, м. Калуш, 77300

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

вул. Шкільна, 2/51, м. Калуш, 77300

про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень в сумі 57 057,67 грн.

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_3 - прокурор відділу, (службове посвідчення №020421 від 17.09.2013 р.);

від позивача: ОСОБА_4 - представник, (довіреність №01-15/1-7/15 від 01.04.2016 р.);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Калуської місцевої прокуратур в інтересах держави в особі Калуської міської ради в особі позивача ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади м. Калуша подав позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень в сумі 57 057,67 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.07.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2016 року. Ухвалою суду від 27.07.2016 року відкладено розгляд справи на 06.09.2016 року.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник позивача ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади м. Калуша позовні вимоги підтримав. Представник Калуської міської ради та представник відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися. З цього приводу слід вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (повідомлення відділення пошти вх. №7900 від 02.08.2016 року). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців відповідач проживає за адресою, яка вказана позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників Калуської міської ради та відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та позивача, суд встановив таке.

За словами позивача, Калуською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог законодавства в сфері державної та комунальної власності в діяльності ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади міста Калуша встановлено, що відповідач по справі приватний підприємець ОСОБА_2 не виконує умови договору оренди №265 від 17 серпня 2012 року, що має наслідком ненадходження до бюджету грошових сум та перешкоджає виконанню покладених на ОСОБА_1 завдань та є порушенням інтересів держави.

17.08.2012 року між ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади м. Калуша в особі голови ОСОБА_1 ОСОБА_5 та приватним підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди нежитлових приміщень №265, загальною площею 246,2 кв. м. за адресою: м. Калуш, вул. С. Стрільців, 34. Відповідно до п.6.1 договору договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 29.05.2015 року.

За словами позивача відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення строку договору оренди він може бути продовженим на той самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Як вбачається з позовної заяви факт користування приміщенням підтверджується довідкою ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади м. Калуша, згідно якої відповідачу була нарахована орендна плата за період з 01.06.2015 року по 30.04.2016 року в розмірі 85 783 грн. 14 коп., яку він, за словами позивача, частково сплатив в сумі 67 200 грн.

Позивач вказує нате, що відповідно до розрахунку заборгованості орендної плати за договором оренди №265 від 17.08.2012 року заборгованість за договором оренди станом на 01.06.2016 року становить 51 317 грн. 38 коп. (за період з 01.11.2013 по 31.05.2016 року).

Крім того, як вбачається з позовної заяви відповідно до ст.ст. 549, 541 ЦК України, а також п.3.4, 5.2 договору за прострочення терміну сплати орендної плати нараховано пеню в розмірі 5 740 грн. 29 коп. (за період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року).

Таким чином позивач просить стягнути з відповідача 57 057 грн. 67 коп.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких пояснень стосовно обставин справи суду не подав, в судові засідання не з'являвся.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 51 317 грн. 38 коп. заборгованості по орендній платі, слід вказати таке.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли договірні зобов'язання на підставі договору оренди нежитлових приміщень №265 від 17.08.2012 року.

Пунктом 1.1 вказаного договору встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, площею 246, 2 кв. м., розташовані за адресою: м. Калуш, вул. Січових Стрільців, 34.

Відповідно до п.6.1 договору цей договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 29 травня 2015 року.

Пунктом 2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В спірному випадку, є всі підстави вважати, що має місце продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 4.3.3 договору встановлено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцеві орендну плату згідно з розділом 3 цього договору.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3.4 договору орендна плата за орендовані приміщення вноситься орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця, в термін не пізніше 25 числа за поточний місяць.

Як вбачається з розрахунку заборгованості орендної плати за договором оренди №265 від 17 серпня 2012 року, проведеного ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади м. Калуша заборгованість за договором оренди №265 від 17 серпня 2012 року станом на 01.06.2016 року становить 51 317 грн. 38 коп. (період з 01.11.2013 по 31.05.2016).

Відповідач не подав суду жодних доказів того, що він в повному обсязі сплатив орендну плату за договором.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 51 317 грн. 38 коп. підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 740 грн. 29 коп. пені, слід вказати таке.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.4.3.3 договору орендар зобов'язується у випадку прострочення терміну сплати орендної плати платити пеню згідно з п.5.2. цього договору. Пунктом 5.2 договору встановлено, що за прострочення терміну сплати орендної плати або внесення орендної плати не в повному обсязі орендар сплачує на рахунок ОСОБА_1 комунальної власності територіальної громади міста Калуша пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення терміну сплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з моменту виникнення заборгованості з першого числа місяця наступного за звітним, включаючи день сплати заборгованості.

Відповідно до розрахунку пені за період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року за несвоєчасну оплату орендної плати пеня становить 5 740 грн. 29 коп. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 5 740 грн. 29 коп. визнається судом обгрунтованою, а відтак така вимоги підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 629, 530, 549, 611 Цивільного кодексу України, п.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 /77300, м. Калуш, вул. Шкільна, 2/51, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р 8 в АКБ "ОСОБА_6 ОСОБА_3", МФО380805/ заборгованість в сумі 57 057 грн. 67 коп. (п'ятдесят сім тисяч п'ятдесят сім гривень шістдесят сім копійок), з яких: 51 317 грн. 38 коп. (п'ятдесят одна тисяча триста сімнадцять гривень тридцять вісім копійок) - заборгованість по орендній платі, 5 740 грн. 29 коп. (п'ять тисяч сімсот сорок гривень двадцять дев'ять копійок) - пеня.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 /77300, м. Калуш, вул. Шкільна, 2/51, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р 8 в АКБ "ОСОБА_6 ОСОБА_3", МФО380805/ на користь прокуратури Івано-Франківської області /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, р/р 3924, ДКС України, м. Київ, МФО 820172, / судовий збір в розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Видати накази після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.16

Суддя Фрич М. М.