ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" вересня 2016 р. Справа № 903/545/16

за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Дніпро, м. Київ

до відповідача 1: спільного українсько швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Луцькенергоком,м. Луцьк

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю Майстер ЗБК Україна, м. Новомосковськ

до відповідача 3: товариства з обмеженою відповідальністю Атлас, м. Дніпро

до відповідача 4: товариства з обмеженою відповідальністю Світязь, м. Дніпро

про стягнення 183861879,42грн.

Суддя Шум М. С.

Представники сторін:

від ПАТОСОБА_1 Дніпро: ОСОБА_2, довіреність № 527 від 15.09.2015р.

від ТзОВАтлас: ОСОБА_3, довіреність б/н від 03.08.2016р.

від СП ТзОВЛуцькенергоком: ОСОБА_4, довір. б/н від 04.08.2016р.

Судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Суть спору: позивач - публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 Дніпро, м. Київ звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів: спільного українсько швейцарського підприємства товаристваз з обмеженою відповідальністю Луцькенергоком, м. Луцьк, товариства з обмеженою відповідальністю Майстер ЗБК Україна, м. Новомосковськ, товариства з обмеженою відповідальністю Атлас, м. Дніпро, товариства з обмеженою відповідальністю Світязь, м. Дніпро та просить суд стягнути солідарно з відповідачів 183861879,42грн.:

-за кредитним договором № 220807-Л від 22.08.2007р. 130740590,12грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 48602458,86грн. прострочена заборгованість по процентам, 977000,00грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 656390,86грн. заборгованість по процентам, 21032,45грн. пеня за несплаченими процентами.

-за кредитним договором № 220409-К від 22.04.2009р. 1771039,00грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 1055241,94грн. заборгованість по процентам, 38126,18грн. пеня за несплаченими процентами.

09.09.2016р. на адресу суду через канцелярію надійшов зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю Атлас до відповідачів: публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Дніпро, м. Київ; відповідача 1: спільного українсько швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Луцькенергоком, м. Луцьк; відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю Майстер ЗБК Україна, м. Новомосковськ; відповідача 3: товариства з обмеженою відповідальністю Світязь, м. Дніпро про визнання поруки припиненою.

Листом від 01.08.2016р. за вх.№01-67/30/16 представник позивача ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро"подав суду клопотання про забезпечення позову

В судовому засіданні в режимі відеоконференції 13.09.2016р. розглянувши доводи заяви, за участю представників позивача та відповідача 1 та відповідача 3 суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 67 ГПК України передбачає, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 вищевказаної постанови встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник при подачі заяви про забезпечення позову, не обґрунтував причини звернення із зазначеною заявою до суду.

Оцінюючи подані докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви заявника про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову по справі № 903/545/16 за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Дніпро, до відповідача 1: спільного українсько швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Луцькенергоком, до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю Майстер ЗБК Україна, до відповідача 3: товариства з обмеженою відповідальністю Атлас та до відповідача 4: товариства з обмеженою відповідальністю Світязь про стягнення 183861879,42грн. відмовити

Суддя М. С. Шум