РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016Справа №910/11137/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівника Коростенської місцевої прокуратури

на захист інтересів територіальної громади м. Коростеня в особі

1) Коростенської міської ради;

2) Комунального виробничо-господарського підприємства;

3) Коростенського управління Державної казначейської

служби України Житомирської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будшляхмаш»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного малого виробничо-комерційного підприємства «АССОЛЬ»

про розірвання договору та стягнення заборгованості в розмірі 4 107 672,27 грн

за участю представників сторін:

від прокуратури: Гончаренко Р.Ю. (посвідчення від 29.06.2016 № 043542);

від позивача 1: Войтюк Р.Л. (довіреність № 02-17/100 від 16.01.2016);

від позивача 2: Войтюк Р.Л. (довіреність № 638 від 22.07.2016);

від позивача 3: не з'явились;

від відповідача: Сердюк С.В. (довіреність № б/н від 08.07.2016)

від третьої особи: не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

14.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Керівника Коростенської місцевої прокуратури на захист інтересів територіальної громади м. Коростеня в особі Коростенської міської ради (далі - Коростенська міськрада), Комунального виробничо-господарського підприємства (далі - КВГП) та Коростенського управління Державної казначейської служби України Житомирської області (далі - Коростенське УДКСУ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будшляхмаш» (далі - ТОВ «ТД «Будшляхмаш») про розірвання договору та стягнення заборгованості в розмірі 4 107 672,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник прокуратури пояснив, що 19.12.2014 між КВГП та ТОВ «ТД «Будшляхмаш» був укладений договір про закупівлю за державні кошти машин інших для перемішування, планування, профілювання, розробляння, вирівнювання, трамбування, ущільнювання та виймання ґрунту, корисних копалин або руд (зокрема бульдозери, механічні лопати та дорожні котки) № 01/02-190 (далі - договір), згідно з умовами якого ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язувалось поставити КВГП товар, а КВГП зобов'язувалось вказаний товар прийняти та оплатити.

На виконання умов договору ТОВ «ТД «Будшляхмаш» передало товар, а КВГП вказаний товар прийняло та оплатило в повному обсязі. Однак, переданий ТОВ «ТД «Будшляхмаш» товар не відповідає характеристикам товару, зазначеним у тендерній документації та додатку № 1 до договору - специфікації.

Вважаючи, що інтереси територіальної громади м. Коростеня порушені, Керівник Коростенської місцевої прокуратури звернувся до суду, просив розірвати договір № 01/02-190 від 19.12.2014; стягнути з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» збитки на користь КВГП (кошти, сплачені згідно договору від 19.12.2014 №01/02-190) у розмірі 3 320 000,00 грн; а також стягнути з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» на користь КВГП для подальшого перерахування до Державної казначейської служби України у Житомирській області 637 440,00 грн штрафу, інфляційну складову боргу в розмірі 106 572,00 грн та три проценти річних у сумі 43 660,27 грн.

Провадження у справі № 910/11137/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 та призначено її розгляд на 11.07.2016.

06.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник ТОВ «ТД «Будшляхмаш» подав відзив на позовну заяву, вважав, що ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язання, взяті на себе згідно з умовами спірного договору, виконало належним чином, а сам договір на даний час припинив свою дію, що унеможливлює його розірвання.

08.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник прокуратури подав документи, витребувані ухвалою суду від 16.06.2016, для долучення до матеріалів справи.

11.07.2016 у судовому засіданні представники КВГП та ТОВ «ТД «Будшляхмаш» надали суду пояснення по суті спору. Представник КВГП подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

Представники прокуратури, Коростенської міськради та Коростенського УДКСУ в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне мале виробничо-комерційне підприємство «АССОЛЬ» (далі - МПВКП «АССОЛЬ»), розгляд справи відкладено на 25.07.2016.

13.07.2016 через загальний відділ діловодства суду від Коростенського УДКСУ надійшов лист, в якому останнє просило розглянути справу без участі його представника.

25.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник КВГП подав пояснення, в яких вказав, що КВГП заперечує проти відзиву ТОВ «ТД «Будшляхмаш» та підтримує позицію прокуратури в повному обсязі. Також подав документи, витребувані ухвалою суду від 11.07.2016, для долучення до матеріалів справи.

Представник прокуратури подав позицію по суті відзиву, повторно зазначив, що товар поставлений ТОВ «ТД «Будшляхмаш» не відповідає характеристикам товару, зазначеним у тендерній документації та додатку № 1 до договору - специфікації. Також вказав, що розрахунок штрафних санкцій здійснювався з використанням подвійної облікової ставки Національного банку України на підставі п. 7.2 договору.

Представник Коростенської міськради подав пояснення, вказав що Коростенська міськрада заперечує проти відзиву ТОВ «ТД «Будшляхмаш» та підтримує позицію прокуратури в повному обсязі.

Від Коростенського УДКСУ надійшов лист, в якому останнє повторно просило розглянути справу без участі його представника.

Представник МПВКП «АССОЛЬ» подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке було задоволено судом.

У судовому засіданні представники прокуратури, Коростенської міськради, КВГП та Коростенського УДКСУ позовні вимоги підтримали. Представник ТОВ «ТД «Будшляхмаш» проти задоволення позовних вимог заперечував. Представники МПВКП «АССОЛЬ» надали пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 розгляд справи відкладено на 10.08.2016.

26.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник ТОВ «ТД «Будшляхмаш» подав документи для долучення до матеріалів справи.

08.08.2016 від Коростенського УДКСУ через загальний відділ діловодства суду надійшов лист, в якому останнє повторно просило розглянути справу без участі його представника.

10.08.2016 через загальний відділ діловодства суду представник КВГП подав пояснення, зазначив, що техніка потрібна місту та підприємствам міста для дотримання технологічного процесу по захороненню відходів на сміттєзвалищі міста Коростень, а її відсутність може призвести до техногенної катастрофи на території міста. Крім того, вказав, що КВГП вважає експертизу МВС не об'єктивною, а техніку, поставлену ТОВ «ТД «Будшляхмаш», такою, що відповідає характеристикам, визначеним тендерною документацією. У прийнятті рішення КВГП покладалось на розсуд суду. Також подав документи для долучення до матеріалів справи.

Представник Коростенської міськради подав пояснення, зазначив, що Коростенська міськрада не підтримує позицію прокуратури, вважає, що техніка, поставлена ТОВ «ТД «Будшляхмаш», відповідає характеристикам, визначеним тендерною документацією, а експертиза, проведена на замовлення МВС, є необ'єктивною. Позовні вимоги, заявлені прокуратурою, Коростенська міськрада заперечувала в повному обсязі.

Представник прокуратури подав пояснення, не вважав спірний договір припиненим, оскільки ТОВ «ТД «Будшляхмаш» не виконало свої зобов'язання належним чином. Вказав, що тендерна документація була вилучена в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 та передана до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, у зв'язку з чим не може бути надана суду. Також подав документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні представники прокуратури Коростенської міськради, КВГП, ТОВ «ТД «Будшляхмаш» та МПВКП «АССОЛЬ» надали суду пояснення по суті спору. Крім того, представник ТОВ «ТД «Будшляхмаш» подав клопотання про продовження строку розгляду спору, на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, яке судом було задоволено.

Представник Коростенського УДКСУ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 розгляд справи відкладено на 30.08.2016.

22.08.2016 від Коростенського УДКСУ надійшов лист, в якому останнє повторно просило розглянути справу без участі його представника.

30.08.2016 через загальний відділ діловодства суду представник прокуратури подав документи, витребувані ухвалою суду від 10.08.2016, для долучення до матеріалів справи.

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники Коростенської міськради та ТОВ «ТД «Будшляхмаш» проти задоволення позовних вимог заперечували.

Представник Коростенського УДКСУ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 30.08.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників учасників судового процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

19.12.2014 між Комунальним виробничо-господарським підприємством (далі - КВГП або замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будшляхмаш» (далі - ТОВ «ТД «Будшляхмаш» або учасник) був укладений договір про закупівлю за державні кошти машин інших для перемішування, планування, профілювання, розробляння, вирівнювання, трамбування, ущільнювання та виймання ґрунту, корисних копалин або руд (зокрема бульдозери, механічні лопати та дорожні котки) № 01/02-190 (далі - договір), згідно з умовами якого ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язувалось поставити КВГП товар зазначений у специфікації - додаток 1 до цього договору, а КВГП - прийняти та оплатити товар.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна цього договору становить 3 320 000,00 грн в т.ч. ПДВ.

Строк поставки товару: грудень 2014 року (п. 5.1 договору).

Згідно зі специфікацією на товар, яка є додатком № 1 до договору, ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язувалось передати КВГП бульдозер Б-10 у кількості 1 шт. вартістю 1 420 000,00 грн (з ПДВ), екскаватор-навантажувач TEREX TLB82 у кількості 1 шт. вартістю 1 200 000,00 грн (з ПДВ), машину мулососну КО-503 ІВ-15 на шасі ISUZU NQR у кількості 1 шт. вартістю 700 000,00 грн (з ПДВ), всього на суму 3 320 000,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 1174 від 19.12.2014, копія якої долучена до матеріалів справи, ТОВ «ТД «Будшляхмаш» були передані, а КВГП прийняті: бульдозер Б-10; екскаватор-навантажувач TEREX TLB82; машина мулососна КО-503 ІВ-15 на шасі ISUZU NQR (далі - товар або техніка), загальною вартістю 3 320 000,00 грн з ПДВ.

Оплата поставленої ТОВ «ТД «Будшляхмаш» техніки була здійснена Коростенським управлінням Державної казначейської служби України Житомирської області у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 6 від 19.12.2014 (оплачено 30.12.2014), № 6 від 19.12.2014 (оплачено 29.12.2014), № 6 від 19.12.2014 (оплачено 29.12.2014), № 6 від 19.12.2014 (оплачено 26.12.2014), № 6 від 19.12.2014 (оплачено 30.12.2014), № 6 від 21.12.2014 (оплачено 30.12.2014), № 6 від 22.12.2014 (оплачено 30.12.2014), копії яких долучені до матеріалів справи.

Факт виконання в повному обсязі зобов'язання з оплати товару, переданого за видатковою накладною № 1174 від 19.12.2014, сторонами та учасниками судового процесу не заперечувався. Спір між ТОВ «ТД «Будшляхмаш» та КВГП щодо виконання вказаного зобов'язання в судовому порядку не розглядався.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Однак, згідно з твердженнями прокуратури, переданий ТОВ «ТД «Будшляхмаш» товар не відповідає характеристикам товару, зазначеним у тендерній документації та додатку № 1 до договору - специфікації, оскільки ТОВ «ТД «Будшляхмаш» фактично поставлено самостійно зібраний транспортний засіб із деталей б/у бульдозера Т-130 1980 року випуску, а не бульдозер Б-10 2014 року випуску; екскаватор-навантажувач TEREX BHL-820 2013 року випуску, а не екскаватор-навантажувач TEREX TLB-82 2014 року випуску; машину мулососну КО-503 IB на шасі ISUZU NQR 2008 року випуску, а не 2010 року випуску, а ринкова вартість бульдозера марки Т-130 станом на 19.12.2014 становила 79 950,70 грн, мулососної машини КО-503 IB на шасі TSIJZU NQR - 215 988,27 грн.

Коростенським МВ УМВС України в Житомирській області за фактом вчинення службовими особами КВГП підроблення офіційних документів щодо придбання товарів та робіт шляхом внесення до них завідомо неправдивих відомостей, що призвело до розтрати чужого майна в особливо великих розмірах, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України. Викладене підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000055, долученим до матеріалів справи.

У межах вищевказаного кримінального провадження Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо спірної техніки були проведені експертні дослідження та встановлено, що:

- ринкова вартість бульдозера марки Т-130 станом на 19.12.2014 становила 79 950,70 грн (висновок експерта № 5/460 від 02.09.2015);

- автомобіль марки ISUZU NQR (машина мулососна КО-503 ІВ-15 на шасі ISUZU NQR) відповідає 2008 модельному року виробництва (висновок експерта № 9/41 від 26.06.2015), а ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 19.12.2014 становила 215 988,27 грн (висновок експерта № 5/461 від 01.09.2015);

- наданий на експертизу екскаватор-навантажувач TEREX ВНL-820 відповідає 2013 модельному року виробництва (висновок експерта № 9/40 від 26.06.2015).

У зв'язку з цим, Керівник Коростенської місцевої прокуратури звернувся до суду, просив розірвати договір № 01/02-190 від 19.12.2014; стягнути з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» збитки на користь КВГП (кошти, сплачені згідно договору від 19.12.2014 № 01/02-190) у розмірі 3 320 000,00 грн; а також стягнути з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» на користь КВГП для подальшого перерахування до Державної казначейської служби України у Житомирській області 637 440,00 грн штрафу, інфляційну складову боргу в розмірі 106 572,00 грн та три проценти річних у сумі 43 660,27 грн.

10.08.2016 представник КВГП подав письмові пояснення, в яких зазначив, що техніка потрібна місту та підприємствам міста для проведення певного виду робіт, а саме: мулососна машина потрібна для відкачки побутових відходів; бульдозер потрібен для негайного застосування на міському сміттєзвалищі; навантажувач потрібен для усунення несанкціонованих сміттєзвалищ в місті, а також для застосування на міському сміттєзвалищі. Вказана техніка потрібна для дотримання технологічного процесу по захороненню відходів на сміттєзвалищі міста Коростень, а її відсутність може призвести до техногенної катастрофи на території міста. Крім того, зазначив, що КВГП вважає, що експертиза МВС була проведена неякісно та не є об'єктивною, а техніка відповідає характеристикам, визначеним тендерною документацією.

Представник Коростенської міськради також подав пояснення, зазначив, що Коростенська міськрада не підтримує позицію прокуратури, вважає, що техніка, поставлена ТОВ «ТД «Будшляхмаш», відповідає характеристикам, визначеним тендерною документацією, а експертиза, проведена на замовлення МВС, є необ'єктивною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2014, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язань обома сторонами.

Правові ж наслідки розірвання договору визначені ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України та також полягають у тому, що у випадку розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Судом встановлено, що ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язання з поставки товару перед КВГП виконало, а КВГП таке виконання було прийнято та оплачено отриманий товар. Таким чином, на момент розгляду даного спору договір № 01/02-190 від 19.12.2014 є виконаним та припинив свою дію, оскільки зобов'язання сторін, що випливають з вказаного договору, припинились шляхом їх виконання. Розірвати ж договір вбачається можливим лише за умови, що він є чинним, а зобов'язання сторін - не виконаними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку по те, що позовна вимога щодо розірвання договору № 01/02-190 від 19.12.2014 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, представник прокуратури просив суд стягнути з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» збитки (кошти, сплачені згідно договору від 19.12.2014 № 01/02-190) у розмірі 3 320 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд зазначає, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 по справі № 3-383гс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що факт невідповідності техніки, поставленої ТОВ «ТД «Будшляхмаш» на виконання спірного договору на підставі видаткової накладної № 1174 від 19.12.2014, технічним характеристикам товару, зазначеним у тендерній документації та додатку № 1 до договору - специфікації, а також факт тотожності техніки, поставленої ТОВ «ТД «Будшляхмаш», тій техніці, що не відповідає характеристикам товару, зазначеним у тендерній документації та специфікації до спірного договору, досліджувались в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055.

Представники учасників судового процесу вирок суду в кримінальному провадженні № 0000055, яким встановлено вищевказані факти, суду не надали.

Ухвалами суду від 25.07.2016 та 10.08.2016, зокрема, прокуратуру було зобов'язано надати суду письмове обґрунтування підстав позову, а саме: оскільки у позові прокурор посилається на невідповідність техніки за якістю, роком випуску та її станом (новий, б/у) характеристикам товару, зазначеним у вимогах тендерної документації, суд зобов'язав прокуратуру надати обґрунтовані пояснення та зазначити, яким саме документам не відповідає продана техніка.

Прокурор в обґрунтування позову послався на специфікацією на товар, що є додатком № 1 до спірного договору, та тендерну документацію.

Водночас, вищевказаною специфікацією, як невід'ємною частиною спірного договору, визначені лише кількість одиниць, назва і марка товару, а також його вартість, та не встановлені вимоги щодо якості, року випуску та технічного стану товару (новий, б/у), який ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язувалось передати КВГП. Крім того, тендерна документація також не містить вимог щодо року випуску та технічного стану (новий б/у) вказаного товару.

Таким чином, прокуратурою не доведено невідповідність товару, поставленого ТОВ «ТД «Будшляхмаш» на виконання спірного договору на підставі видаткової накладної № 1174 від 19.12.2014, технічним характеристикам, зазначеним у тендерній документації та специфікації.

Відповідно, прокуратурою не доведено порушення ТОВ «ТД «Будшляхмаш» вимог тендерної документації та умов спірного договору щодо якості, року випуску і технічного стану (новий, б/у) поставленого товару. А тому складові наявності вини або протиправної поведінки ТОВ «ТД «Будшляхмаш» відсутні.

Прокуратурою також не надано суду документів, які підтверджують, що техніка, щодо якої Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області були складені висновки експертизи, є тією ж технікою, що була поставлена ТОВ «ТД «Будшляхмаш» на виконання спірного договору, оскільки згідно з видатковою накладною № 1174 від 19.12.2014 ТОВ «ТД «Будшляхмаш» передало КВГП саме той товар, що був зазначений у специфікації до спірного договору.

Таким чином, прокуратурою не доведено наявність вини або протиправної поведінки ТОВ «ТД «Будшляхмаш», а також причинного зв'язку між протиправною поведінкою ТОВ «ТД «Будшляхмаш» та збитками.

Крім того, суд зазначає, що грошові кошти сплачені на підставі договору в якості оплати товару не є збитками в розумінні ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» збитків (коштів, сплачених згідно договору від 19.12.2014 № 01/02-190) у розмірі 3 320 000,00 грн є необґрунтованою, безпідставною та задоволенню не підлягає.

Також представник прокуратури просив суд стягнути з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» 637 440,00 грн штрафу.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товару за бюджетні кошти учасник (ТОВ «ТД «Будшляхмаш») сплачує замовнику (КВГП) штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі не нижче за облікову ставку НБУ.

З розрахунку розміру позовних вимог вбачається, що прокуратурою здійснений розрахунок не штрафу, а пені із застосуванням подвійної облікової ставки Національного Банку України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовною вимогою є стягнення саме пені.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України правові наслідки, встановлені договором або законом, у вигляді сплати неустойки настають у разі порушення зобов'язання.

Прокуратурою, належних та допустимих, в розумінні ст. ст. 32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, доказів порушення ТОВ «ТД «Будшляхмаш» зобов'язання суду не надано. Відтак, підстави передбачені Законом та п. 7.2 договору для покладення на ТОВ «ТД «Будшляхмаш» відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені або штрафу) відсутні.

Крім того, зобов'язання за спірним договором сторонами виконані своєчасно, а договір припинив свою дію, що унеможливлює застосування його положень, зокрема й в частинні нарахування штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» неустойки в розмірі 637 440,00 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення інфляційної складової боргу в розмірі 106 572,00 грн та трьох процентів річних у сумі 43 660,27 грн суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку розміру позовних вимог вбачається, що три проценти річних та інфляційна складова боргу нараховуються представником прокуратури на грошові кошти в розмірі 3 320 000,00 грн - визначені ним у позовних вимогах як збитки.

Водночас, у п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 роз'яснено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Крім того, суд зазначає, що згідно з приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплата суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також сплата трьох процентів річних є мірою відповідальності, що застосовується у випадку порушення саме грошових зобов'язань, у той час як підставою даного позову є невідповідність поставленого товару технічним характеристикам, встановленим тендерною документацією та специфікацією до спірного договору, тобто порушення іншого, не грошового зобов'язання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ «ТД «Будшляхмаш» інфляційної складової боргу в розмірі 106 572,00 грн та трьох процентів річних у сумі 43 660,27 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Керівника Коростенської місцевої прокуратури, поданого на захист інтересів територіальної громади м. Коростеня в особі Коростенської міської ради, Комунального виробничо-господарського підприємства та Коростенського управління Державної казначейської служби України Житомирської області.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладається на прокуратуру та відшкодуванню за рахунок відповідача - ТОВ «ТД «Будшляхмаш», не підлягає.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

У позові Керівника Коростенської місцевої прокуратури на захист інтересів територіальної громади м. Коростеня в особі Коростенської міської ради, Комунального виробничо-господарського підприємства та Коростенського управління Державної казначейської служби України Житомирської області відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08 вересня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань