ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" вересня 2016 р.№ 916/452/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС";

До відповідача: ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "ІВА"; Про стягнення 1 680 668,07 грн., -

Головуючий - Зайцев Ю.О.

Судді - Никифорчук М.І.

ОСОБА_2

Суть спору: про прийняття додаткового рішення.

25.02.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "ІВА" про стягнення 2242349,82 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.08.2016р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС" до відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "ІВА" про стягнення 1 680 668,07 грн. було відмовлено.

05.09.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС" про прийняття додаткового рішення.

В обґрунтування вищезазначеної заяви, позивач посилається на ті обставини, що судом не було здійснено перерахунок та не повернуто йому частину сплаченого ним судового збору, у звязку із поданням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 6 "Про судове рішення", прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, коли це неможливо з об'єктивних причин (звільнення судді, відсутність його у зв'язку з відпусткою, захворюванням тощо). Про відхилення заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення виносяться ухвала (стаття 86 ГПК). Додаткове рішення і ухвала про відхилення заяви щодо його прийняття можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому розділами XII і XII 1 ГПК. Якщо на рішення суду подано апеляційну або касаційну скаргу і водночас подано заяву про прийняття додаткового рішення, суд повинен спочатку розглянути відповідну заяву, а потім надіслати справу для перегляду до суду вищої інстанції. Господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Порушення вимог цієї статті тягне за собою зміну або скасування додаткового рішення в апеляційному чи у касаційному порядку (пункт 4 частини першої статті 104, стаття 111 10 ГПК).

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З вищезазначеної норми вбачається, що у будь-якому випадку сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила. Однак в матеріалах справи, на час винесення судового рішення по даній справі, заява про повернення сплаченого судового збору у звязку із поданням заяви про зменшення позовних вимог була відсутня, а отже суд не мав правових підстав для вирішення питання про повернення частини сплаченого судового збору.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС" про прийняття додаткового рішення.

Крім того, господарський суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про привернення частини сплаченого судового збору.

Керуючись ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС" про прийняття додаткового рішення по справі №916/452/16 відмовити.

Головуючий Зайцев Ю.О.

Суддя Никифорчук М.І.

Суддя Цісельський О.В.