УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.09.2016Справа № 910/16663/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 (ОСОБА_2) до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство - 17141» про визнання правочину припиненим

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (ОСОБА_2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство - 17141» про визнання правочину припиненим.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява від 06.09.2016 і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Як встановлено п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В переліку додатків до позовної заяви зазначено, що до неї додається доказ сплати позивачем судового збору.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн.

Згідно п.п. 2. п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, з 01.01.2016 розмір судового збору за розгляд в господарському суді позовних заяв немайнового характеру становить 1 378 грн, а за розгляд позовних вимог майнового характеру - не менше 1 378 грн та не більше 206 700, 00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Відповідно до п. 2.10. Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно з п. 2.11. Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, поданий позов заявлено з вимогами про

1) визнання припиненим договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. 20.03.2008 за р. № 835;

2) виключення з Державного реєстру іпотек запис (реєстраційний номер обтяження 6831512) про обтяження предмета іпотеки за іпотечним договором № 835 від 20.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В.;

3) виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис (реєстраційний номер обтяження 6831512) про заборону на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 835 від 20.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В.;

При зверненні до суду позивачеві необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 4 134, 00 грн за три вимоги немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до господарського суду з позовною заявою, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач фактично сплатив судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн, (до позовної заяви додано квитанцію від 06.09.2016), тобто в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо вимог позивача щодо скасування постанов ДВС:

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.3.2015 № б/н, видану відділом ДВС Жашківського РУЮ. Обтяження зареєстровано за № 8938936;

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 602394 від 18.02.2010, видану відділом ДВС Жашківського РУЮ. Обтяження зареєстровано за № 9570830;

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 602477 від 02.12.2010, видану відділом ДВС Жашківського РУЮ. Обтяження зареєстровано за № 10578259, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 19.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121 2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Згідно п. 9.3 вказаної постанови виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

У відповідності до п. 9.8 зазначеної постанови за змістом частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" і частини першої статті 121-2 ГПК розгляду господарським судом підлягають ті скарги на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби, які подано прокурором або сторонами виконавчого провадження (стягувачем чи боржником), відкритого на підставі виданого господарським судом виконавчого документа; скарги ж, подані іншими, крім зазначених, особами розгляду в господарських судах не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 (ОСОБА_2) з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Я.А. Карабань