ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.16 Справа № 904/5749/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 44 934 021,85 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-109 від 18.04.2014

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 11.01.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до комунального підприємства «ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО» (надалі Відповідач) про стягнення 44 934 021,85 грн. за договором №763/14-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу від 16.12.2013.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 09.08.2016, 30.08.2016 розгляд справи був відкладений на 30.08.2016, 12.09.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за прийнятий природний газ протягом січня-грудня 2014 року. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №763/14-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу від 16.12.2013, додаткові угоди №1 від 28.01.2014, №2 від 24.04.2014 до нього, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014, 31.10.2014, 30.11.2014, 31.12.2014.

Позивач керуючись п.п.6.1., 7.2. названого договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача 23 947 558,00 грн. заборгованості, 15 243 697,44 грн. інфляційних втрат, 991 971,02 грн. 3% річних, 4 750 795,39 грн. пені.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, 09.08.2016 надав відзив вих. №1282 від 08.08.2016 на позовну заяву, 30.08.2016 надав уточнений відзив вих. №1303 від 25.08.2016. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що основний борг в сумі 23 947 558,00 грн. станом на 01.03.2016 сплачений в повному обсязі, а також на відсутність вини у порушенні строків оплати за прийнятий природний газ.

В судовому засіданні 12.09.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 Публічне акціонерен товариство "Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (Позивач, Продавець) та комунальне підприємство «ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО» (Відповідач, Покупець) уклали договір №763/14-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу (надалі Договір), відповідно до умов якого Продавець зобовязався передати у власність Покупцеві у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязався прийняти і оплатити цей природний газ (надалі газ) на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (п.п.1.1., 1.2. Договору).

Згідно з п.6.1. Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 2.1. Договору Сторони погодили термін передачі газу з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

На виконання умов Договору Позивачем протягом січня 2014 року грудня 2014 року було передано, а Відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 32 866 061,20 грн.

Факт поставки природного газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014,31.10.2014, 30.11.2014, 31.12.2014.

Проте Відповідач грошове зобовязання за Договором по оплаті переданого в січні - грудні 2014 року природного газу виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, а саме, Відповідач здійснив оплату в сумі 8 918 503,24 грн., яка була зарахована Позивачем в якості часткової оплати за природний газ, переданий в січні 2014 року.

Так, згідно з наданим Позивачем розрахунком суми основного боргу за Договором (а.с.4-5), Відповідач не виконав своїх зобовязань щодо оплати Позивачу переданого природного газу на загальну суму 23 947 558,00 грн., яка складається з залишку заборгованості у розмірі 189 201,86 грн. за природний газ, переданий січні 2014 року, заборгованості у розмірі 7 028 810,70 грн. - за природний газ, переданий лютому 2014 року, заборгованості в розмірі 3 590 885,54 грн. - за природний газ, переданий в березні 2014 року, заборгованості у розмірі 1 792 975,59 грн. - за природний газ, переданий в жовтні 2014 року, заборгованості у розмірі 5 035 143,92 грн. - за природний газ, переданий в листопаді 2014 року, заборгованості у розмірі 6 310 540,39 грн. - за природний газ, переданий в грудні 2014 року.

В той же час, з наданих Відповідачем спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №412 від 12.02.2016, №6 від 18.01.2016, №2681 від 11.12.2015 та платіжних доручень №3285 від 14.12.2015, №179 від 20.01.2016, №450 від 15.02.2016 вбачається, що Відповідачем заборгованість за природний газ, переданий в січні - грудні 2014 року в сумі 23 947 558,00 грн. сплачена в повному обсязі.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі рогляду справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 23 947 558,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки оплата вказаної суми були здійснена Відповідачем в грудні 2015 року, січні та лютому 2016 року, тобто до порушення провадження у справі (14.07.2016).

Згідно з п. 7.2. Договору, за невиконання Покупцем пункту 6.1. Договору, Покупець зобовязується сплатити Продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, в разі прострочення боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

В своїй позовній заяві Позивач ставить питання, зокрема, про стягнення з Відповідача 3% річних в сумі 991 971,02 грн. (загальний період нарахування з 15.02.2014 по 16.11.2015), інфляційних втрат 15 243 697,44 грн. (загальний період нарахування лютий 2014 року вересень 2015 року), пені 4 750 795,39 грн. (загальний період нарахування з 15.02.2014 по 16.11.2015).

Щодо заявлених Позивачем до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2015 № 64 "Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" цей порядок визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот; на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату, рентної плати за транзитне транспортування трубопроводами природного газу територією України, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (далі - субвенція).

Казначейство перераховує суми субвенцій на рахунки обласних бюджетів та бюджету м. Києва, відкриті в органах Казначейства, згідно з розписом державного бюджету в межах зобов'язань місцевих бюджетів за видатками, зазначеними в пункті 1 цього Порядку.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 №493/688 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до пунктів 1.1 -1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 (далі - Порядок).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 2.6. розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005 №20 між Головним управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (сторона 1), Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (сторона 2), Фінансовим управлінням Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (сторона 3), Управлінням праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (сторона 4), комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (сторона 5) та Національною акціонерною компанією "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (остання сторона) були укладені Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій», а саме:

- 11.12.2015 укладено спільне протокольне рішення №2681 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 4 перераховує Стороні останній кошти в сумі 1 547 031,89 грн., у тому числі ПДВ, за природний газ за 2014 рік згідно з договором від 16.12.2013 №763/14-ТЕ-3, із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, дата і номер спільного протокольного рішення, за природний газ за 2014 рік, договір від 16.12.2013 №763/14-ТЕ-3, в тому числі ПДВ 257 838,65 грн.;

- 18.01.2016 укладено спільне протокольне рішення №6 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 4 перераховує Стороні останній кошти в сумі 13 318 395,53 грн., у тому числі ПДВ 2 219 732,59 грн., за природний газ за 2014 рік згідно з договором від 16.12.2013 №763/14-ТЕ-3, із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, дата і номер спільного протокольного рішення, за природний газ за 2014 рік, договір від 16.12.2013 №763/14-ТЕ-3, в тому числі ПДВ 2 219 732,59 грн.

- 12.02.2016 укладено спільне протокольне рішення №412 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 4 перераховує Стороні останній кошти в сумі 9 082 130,58 грн., у тому числі ПДВ 1 513 688,43 грн., за природний газ за 2014 рік згідно з договором від 16.12.2013 №763/14-ТЕ-3, із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, дата і номер спільного протокольного рішення, за природний газ за 2014 рік, договір від 16.12.2013 №763/14-ТЕ-3, в тому числі ПДВ 1 513 688,43 грн.

Уклавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за переданий в січні 2014 року (на суму 189 201,86 грн.), в лютому 2014 року (на суму 7 028 810,70 грн.), в березні 2014 року (на суму 3 590 885,54 грн.), в жовтні 2014 року (на суму 1 792 975,59 грн.), в листопаді 2014 року (на суму - 5 035 143,92 грн.), в грудні 2014 року (на суму 6 310 540,39 грн.) природний газ, відповідно до Договору, що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої Договором, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахованих на суму 23 947 558,00 грн. (загальна сума відповідно до спільних протокольних рішень від 11.12.2015, 18.02.2016, 12.02.2016). Отже, для застосування санкцій, передбачених договором, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата за січень 2014 року в сумі 189 201,86 грн., за лютий, березень, жовтень, листопад, грудень 2014 року в загальній сумі 23 758 356,10 грн., була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків.

На суму заборгованості (23 947 558,00 грн.) за переданий в січні 2014 року в сумі 189 201,86 грн., лютому, березні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року в загальній сумі 23 758 356,10 грн. природний газ, яка була погашена у відповідності до спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2015 № 20 не нараховуються штрафні санкції, інфляційні витрати та 3% річних.

З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за відпущену в січні 2016 року теплову енергію на суму 3 564 971,23 грн., у зв'язку з чим вина Відповідача з прострочення платежів за Договором в зазначеній вище сумі, відсутня, а, отже, і відсутній склад правопорушення згідно зі статтею 217 Господарського кодексу України та статтею 614 Цивільного кодексу України, що позбавляє позивача права застосовувати до боржника заходи відповідальності, передбачені пунктом 6.3.5. Договору та у свою чергу тягне за собою відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 23.09.2014 у справі №5011-35/1271-2012; від 01.07.2015 у справі №924/1230/14; від 09.09.2014 у справі № 5011-1/11043-2012-42/528-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, підлягають нарахуванню 3% річних, інфляційні втрати та пеня на суму заборгованості за порушення строків оплати за переданий в січні 2014 року природний газ.

За розрахунком суду, розмір 3% річних становить 114 670,12 грн., інфляційних втрат 999 408,42 грн., пені 414 077,53 грн., які і підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. При цьому суд звертає увагу, що розрахунок інфляційних втрат за порушення строків оплати за переданий в січні 2014 року природний газ здійснений Позивачем невірно, оскільки нарахування інфляційних втрат здійснювалось від суми боргу, збільшеної на розмір інфляційних втрат за попередній період нарахування.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, Промислова, будинок 13-А, ) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 999 408,42 грн. інфляційних втрат, 114 670,12 грн. 3% річних, 414 077,53 грн. пені, 22 922,34 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.09.2016.

Суддя ОСОБА_3