УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.09.2016Справа № 910/16933/16

Суддя Грєхова О.А., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання права власності.

Розглянувши зазначену позовну заяву з доданими до неї документами суд дійшов висновку про те, що вона підлягає поверненню позивачу без розгляду, з наступних підстав.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є в наявності у відповідача дані документи.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка була складена та підписана датою 14.09.2016, про що зазначено на 5-му аркуші позовної заяви.

Проте до вказаної позовної заяви позивачем додано в якості доказів направлення відповідачу вказаної позовної заяви з додатками опис вкладення у цінний лист з фіскальним чеком, які датовані 13.09.2016.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що чек та опис вкладення в цінний лист від 13.09.2016, не є належними доказами направлення відповідачу копії поданої позивачем до суду позовної заяви від 14.09.2016, оскільки дата відправлення позовної заяви з описом вкладення передує даті створення позовної заяви, що подана позивачем до суду.

З огляду на вищенаведене, суду не надані належні докази на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Враховуючи викладене, керуючись п. 6 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Звернути увагу позивача на те, що після усунення допущеного порушення, яке стало підставою повернення позовної заяви, він має право повторно звернутися з позовом до суду.

Суддя О.А. Грєхова