ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.16р. Справа № 904/5824/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача-1 - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

відповідача - 2 - Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків

про стягнення недостачі у розмірі 9 236, 88 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача -1 - ОСОБА_1, довіреність від 19.04.2016р.;

від відповідача -2 - не з'явився.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 1- Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) суму 3 331,79 грн. нестачі вантажу, та відповідача-2- Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" суму 5 905, 09 грн. нестачі вантажу.

Представник позивача в судове засідання 14.09.16р. не зявився, заявою від 12.09.16р. просить суд розглянути справу без участі уповноваженого представника позивача, позовні вимоги підтримує, заперечення відповідача-2 вважає такими, що не спростовують вини відповідача-2.

Відповідач-1 вказує, що з комерційного акту РА №007739/3 від 13.01.2016 року не вбачається відповідальності залізниці, оскільки вагон прибув без ознак втрати та крадіжки вантажу. Таким чином відповідач-1 вбачає недовантаження або невірне зазначення маси відповідачем-2 у спірний вагон № 67683854, тому відповідальність за втрату вантажу в зазначеному вагоні повинен нести відправник відповідач-2 по справі.

Відповідач-2 в судове засідання 14.09.16р. не зявився, у відзиві на позов від 15.08.16р. вказує, що комерційний акт РА№ 007739/3 від 13.01.16р. за своєю формою та змістом не відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів. Зазначає, що нестача внаслідок неправильного навантаження, розміщення та кріплення вантажу вантажовідправником - виключена, оскільки вантаж було відвантажено у повному обсязі, що підтверджується відповідною накладною та штампом станції відправлення (ст. Основа Південної залізниці), яка приймала вантаж до перевезення.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1 та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи 22.12.2015 року та 12.01.2015 року за залізничними накладними №43698711, 43698885, 43823822 від вантажовідправника - відповідача-2 на адресу позивача у вагонах №67346338, 67889634, 67683854 надійшов коксовий горішок.

Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова нестача продукції в кількості 5 950 кг., у звязку з чим позивачем здійснено розрахунок нестачі вантажу на загальну суму 9 236, 88 грн.

Так, позивач просить суд стягнути на свою користь наступні суми:

- суму відповідальної нестачі за комерційними актами № РА 007734/276 від 26.12.15р. та № РА 007732/275 від 26.12.15р. у розмірі 3 331,79 грн. з відповідача-1- перевізника, який не забезпечив схоронність вантажу при перевезенні коксового горішку у вищезазначених вагонах;

- суму відповідальної нестачі за комерційним актом №РА 007739/3 від 13.01.16р. у розмірі 5 905,09 грн. з відповідача-2, з огляду на невірне зазначення кількості вантажу у перевізних документах.

Суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі Статут залізниць) Статут залізниць визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом залізниць регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту залізниць поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно положень статті 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

З комерційного акту №РА 007734/276 від 26.12.15р. вбачається наступне. При комісійному зважуванні на 100т. тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-2015р., виявлено менше документа на 1 750 кг. коксового горішку (відповідальна недостача 2 247,37 грн.), який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж маркований, у вологому стані, тара перевірена. У дійсності, навантаження тотожно акту загальної форми № 1531 станції Нікополь, нижче бортів 10-20 см. шапкоподібне, вантаж маркований, крім наявного поглиблення над 1,2,3,4,5,6,7 люками довжиною - на всю довжину вагона, шириною 240 см., глибиною 40-60 см. Вагон бездверний, люка були закриті, течі вантажу не було.

З комерційного акту №РА 007732/275 від 26.12.15р. вбачається наступне. При комісійному зважуванні на 100т. тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-2015р., виявлено менше документа на 1 400 кг. коксового горішку (відповідальна недостача - 1 084,42 грн.), який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж промаркований, вантаж у вологому стані, тара перевірена. У дійсності, навантаження тотожно акту загальної форми № 1531 станції Нікополь, нижче бортів 10-20 см. шапкоподібне, вантаж маркований, крім наявного поглиблення над 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 люками довжиною - на всю довжину вагона, шириною 240 см., глибиною 40-60 см. Вагон бездверний, люка були закриті, течі вантажу та слідів течі не було.

З комерційного акту №РА 007739/275 від 13.01.16р. вбачається наступне: при перевірці маси вантажу на 100т. тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-2015р., та перевірці тари, після вивантаження вагону при бувшого по відправці, вказаній на звороті цього акту виявлено менше проти документа на 2 800 кг. коксу доменного, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж у вологому стані, промаркований вапном. У дійсності завантаження вище бортів 20 см., нижче бортів 30 см. хвилясте, не рівномірне, вантаж маркований вапном, що згідно документу, маркування не порушене. Слідів крадіжки та течі вантажу не має.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Пунктом 2 ст. 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996р. №273/96-ВР „Про залізничний транспорт передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

В силу ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначається у накладній.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу коли вантаж прибув на непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст.113 Статуту залізниць)

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: - за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; - за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Заперечення відповідача-1, -2 мають формальний характер, та не спростовують обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між відповідачами-1,2 пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольский завод феросплавів" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310; ) суму 3 331, 79 грн. (три тисячі триста тридцять одна грн. 79 коп.) вартості нестачі вантажу, 497, 05 грн. (чотириста девяносто сім грн. 05 коп.) судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (61010, м. Харків, Набережна Червоношкільна, 24; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310; ) суму 5 905, 09 грн. (пять тисяч девятсот пять грн. 09 коп.) вартості вагової нестачі вантажу, 880,95 грн. (вісімсот вісімдесят грн. 95 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оголошення.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписаний 21.09.2016р.