УХВАЛА

05.09.2016Справа № 910/2376/16

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»
на діїПриморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області
у справі№910/2376/16
за позовомПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»
доПриватного акціонерного товариства «Телесистеми України»
простягнення 164 705,99 грн. та зобов'язання повернути приміщення
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Гриненко С.В.
від відповідача:не з'явився
від ВДВС:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про стягнення 164 705,99 грн. та зобов'язання повернути приміщення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.03.2016 р. позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 97 162 (дев'яносто сім тисяч сто шістдесят дві) грн. 03 коп. заборгованості з орендної плати, 12 660 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 80 коп. плати за фактичне користування майном, 2 962 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят дві) грн. 92 коп. інфляційних втрат, 1 248 (одну тисячу двісті сорок вісім) грн. 68 коп. 3% річних, 17 513 (сімнадцять тисяч п'ятсот тринадцять) грн. 25 коп. пені, 8 627 (вісім тисяч шістсот двадцять сім) грн. 72 коп. компенсації витрат на послуги електропостачання, 24 530 (двадцять чотири тисячі п'ятсот тридцять) грн. 64 коп. неустойки та 3 848 (три тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 59 коп. витрат по сплаті судового збору; зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» повернути Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» нежитлове приміщення та місця на антенній вежі на адміністративній будівлі обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Одеса загальною площею 13,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, підписавши відповідний акт приймання-передачі.

25.04.2016 р. господарським судом міста Києва на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази.

30.06.2016 р. до канцелярії суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на дії Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області, в якій позивач просив суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.04.2016 р. №910/2376/16 та скасувати постанову від 16.06.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2016 р. вказану скаргу передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2016 р. справу прийнято до свого провадження суддею Босим В.П. та призначено її до розгляду на 01.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2016 р. розгляд скарги відкладено на 05.09.2016 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та державного виконавця.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, подану скаргу підтримав та просив її задовольнити повністю.

В судове засідання представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, на виконання вимог ухвали суду направив заперечення на подану скаргу разом з копією матеріалів виконавчого провадження, розгляд скарги просив здійснювати за його відсутності.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП№51000729 з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р.

27.05.2016 р. старшим державним виконавцем вказаного відділу в межах виконавчого провадження ВП№51000729 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з надходженням заяви представника стягувача.

Заявою №09-8-6/1039 від 01.06.2016 р. позивач звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просив відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р.

16.06.2016 р. державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП№51462403.

Вказана постанова мотивована тим, що на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності письмової заяви стягувача виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу. При цьому в силу ч. 5 названої норми повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відмова у відкритті виконавчого провадження врегульована ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів (п. 7). Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом. Оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби також врегульовано ст. 121-2 ГПК України.

За результатами розгляду відповідної скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Водночас у розгляді скарг на дії органів Державної виконавчої служби, пов'язаних з відмовою у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», господарському суду слід мати на увазі таке. За змістом п. 1 ч. 1 і ч. 5 ст. 47 та положень ст. 26 в сукупності цих норм повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закриття виконавчого провадження, не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу Державної виконавчої служби за виконанням судового рішення (п. 9.11, 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Зважаючи на викладені норми та встановлені судами обставини, дії ВДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження через попереднє повернення відповідного виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» суперечать положенням ч. 5 названої норми, що є спеціальною щодо спірних у справі правовідносин та закріплює право стягувача на повторне пред'явлення виконавчого документу до виконання протягом встановлених законом строків, якому відповідає встановлений ч. 1 ст. 25 наведеного Закону обов'язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 25.01.2016 р. у справі № 916/5264/14.

Таким чином суд приходить до висновку, що державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області не було вчинено дій та вжито усіх заходів необхідних, для повного виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2016 р. у справі №910/2376/16, що мало наслідком порушення прав та законних інтересів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» як стягувача за наказом господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, доводи скаржника в частині визнання незаконними дій державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р. та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.06.2016 р. ВП№51462403 визнаються судом правомірними, а скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Вимога позивача про зобов'язання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р. задоволенню не підлягає, оскільки скаржником не конкретизовано які саме дії орган державної виконавчої служби має вчинити.

Більш того, відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №13 від 26.13.2003 р. заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121 2 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 248 24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-XIV), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N 606-XIV).

З огляду на викладене, підстави для зобов'язання державного виконавця вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р. у суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на дії Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/2376/16 від 25.04.2016 р. та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.06.2016 р. ВП№51462403.

3. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Суддя В.П. Босий