ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 вересня 2016 року Справа № 915/1649/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 дов. № 578 від 26.04.2016,

представник відповідача: не зявився

представника ДВС: ОСОБА_3 дов. № 5/9 від 29.04.2016,

від третьої особи: представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі ВП Южно-Українська АЕС на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області при виконанні наказу суду від 15.04.2016 у справі № 915/1649/14

за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі ВП Южно- Українська АЕС (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, а/с №20),

до відповідача: Комунального підприємства Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, 8),

ІІІ особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19),

про: стягнення 6813039,72 грн. основного боргу, 541505,33 грн. збитків від інфляції, 114536,88 3% річних, 285757,39 грн. пені та 238456,35 грн. штрафу.

Орган, дії (бездіяльність) якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1), -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі ВП Южно-Українська АЕС звернулось до господарського суду Миколаївської області зі скаргою №32/159 від 28.07.2016 (а.с.156-158 т.3), в якій просить визнати протиправною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 при здійсненні виконавчого провадження №51013293, яке відкрите на підставі наказу, виданого 15.04.2016 господарським судом Миколаївської області на виконання рішення суду від 28.03.2016 у справі № 915/1649/14.

12.09.2016 від ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі ВП Южно-Українська АЕС надійшла заява №32/186 від 09.09.2016, якою заявник уточнив свої вимоги та просить визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області при здійсненні виконавчого провадження № 51013293, яке відкрите на підставі наказу, виданого 15.04.2016 господарським судом Миколаївської області на виконання рішення суду від 28.03.2016 у справі № 915/1649/14.

Враховуючи викладене скарга розглядається з урахуванням заяви скаржника №32/186 від 09.09.2016.

В обґрунтування своїх вимог стягувач вказує на те, що органом ДВС не виконано вимоги та не вчинено дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (надалі - Інструкція), які в сукупності становлять склад незаконної бездіяльності, а саме державним виконавцем вчинені наступні порушення:

- п.14.2 Інструкції, відповідно до якого не складено і не направлено до правоохоронних органів документів (подання, заяви тощо) про притягнення до відповідальності головного бухгалтера КП Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство, яка перешкоджала виконанню судового рішення шляхом відмови надати державному виконавцю для ознайомлення головну касову книгу, а також касирів КП «ТВКГ», які 05.08.2016 здійснили службове вилучення готівки з кас на суму 50640,00 грн., щоб не допустити вилучення готівкових коштів державним виконавцем;

- ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4.2 Інструкції, згідно яких не здійснено опису та арешту рухомого майна з метою подальшої його реалізації через систему СЕТАМ в тій послідовності, що передбачена Інструкцією (майно боржника, яке не задіяне в процесі основного виробництва (службовий транспорт, офісні меблі, оргтехніка, засоби зв'язку тощо). Станом на 01.09.2016 року (більш як за 3 повних місяці ведення виконавчого провадження № 51013293) з арештованих рахунків надійшло лише 363646,35 грн., а з арештованих кас - 13839,48 гривень. Коштів на рахунках в банках практично немає, а з каси державний виконавець зміг вилучити тільки 15406,20 грн. із належних до стягнення 8066374,21 грн. Таким чином, бездіяльність державного виконавця нічим не мотивована і документально підтверджені поважні причини для неї відсутні;

- п. 5.1 Інструкції, відповідно до якого не зважаючи на існування обставин, що ускладнюють виконання рішення, через перебування майна боржника на території різних адміністративно-територіальних одиниць, державним виконавцем не ініційовано, не організовано і не забезпечено утворення виконавчої групи, у складі 6 державних виконавців (Відділу примусового виконання рішень та Южноукраїнського Відділу ДВС). Южноукраїнський ВДВС знаходиться в одному населеному пункті з боржником, що дало б можливість щоденного вилучення готівки з кас боржника. Не зважаючи на те, що арешт кас триває з 25.05.2016, державний виконавець лише двічі відвідав боржника для вилучення готівки з кас, і спромігся вилучити тільки 15406,20 грн. з яких лише 13839,48 грн. надійшло стягувачу. Рештою арештованих готівкових коштів, зібраних боржником з населення, а це не менше 1 млн. грн. за місяць, боржник розпорядився на власний розсуд, не зневажаючи не арешт державного виконавця та всі судові рішення;

- ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 4.1.2 Інструкції, згідно яких державний виконавець, розуміючи, що обсяг надходження готівки в каси боржника не менше 1000000,00 грн. на місяць, не звернувся до правоохоронних органів, органів Держфінінспекції (Державної аудиторської служби України), органів Державної фіскальної служби України з вимогами провести перевірки дотримання боржником касової дисципліни;

- ст. 89 ГПК України, відповідно до якої після винесення судами ухвал про зняття арешту з коштів на рахунках і в касах, призначених для виплати з/п, державний виконавець не звертався до боржника, з метою встановлення реального розміру місячного фонду оплати праці, щоб можна було чітко відмежувати кошти, на які можна звертати стягнення;

- п.1 ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого незважаючи на клопотання стягувача, із зазначенням конкретних способів приховування боржником належних йому коштів шляхом отримання частини оплати за надані послуги не на свої рахунки, а на рахунки іншого комунального підприємства м. Южноукраїнська - КП «ЖЕО» - державний виконавець не перевірив даної інформації, не направив необхідних звернень, клопотань, не виявив і не вилучив коштів, що належать боржнику, і знаходяться у третіх осіб;

- ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 2.12 Інструкції, згідно яких представнику стягувача, який 23.08.2016 звернувся з проханням ознайомитися з матеріалами ВП №51013293, не було надано такої можливості, про що в той же день була подана письмова скарга від 23.08.2016, відповіді на яку так і не надійшло;

- п.4.1.1 Інструкції, відповідно до якого з моменту відкриття ВП №51013293 державним виконавцем не перевірено наявність майна боржника за даними балансу та не отримано копії балансу боржника, яку, згідно Інструкції, державний виконавець може отримати як безпосередньо у боржника, так і у відповідних державних органів;

- п.4.3 Інструкції, відповідно до якого не визначено вартість і не проведено оцінку майна боржника;

- п.12.1 Інструкції, згідно якого незважаючи на величезний обсяг заборгованості боржника перед стягувачем, державний виконавець не звернувся з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника КП Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Боржник - Комунальне підприємство Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство та третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про час судового засідання повідомлені належним чином відповідно до ст. 64 ГПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 182-183 т. 3), проте, представники в судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області проти скарги заперечив, посилаючись на те, що виконавче провадження ВП № 51013293 здійснювалось з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції, вимоги стягувача щодо звернення державного виконавця до правоохоронних органів з поданням про притягнення особи до кримінальної відповідальності не є заходом примусового виконання рішення та обовязком державного виконавця в розумінні ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Орган ДВС зазначив, що відповідно до п 1.1 Статуту КП «Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство», підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Южноукраїнська, статутний фонд якого утворений Южноукраїнською міською радою для задоволення суспільних та особистих потреб, і підпорядковане міській раді.

Відповідно до ч.8 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування", право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших субєктів. Обєкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом, оскільки відчуження майна, яке закріплене за боржником на праві господарського відання призведе до порушення прав територіальної громади сіл, селищ, міст Миколаївської області щодо розпорядження своїм майном. У звязку з цим, державним виконавцем на адресу Южноукраїнської міської ради 07.09.2016 направлено листа про надання згоди на звернення стягнення на майно боржника.

Крім того, державним виконавцем після закінчення строку на самостійне виконання рішення, вжито заходів примусового виконання рішень стосовно майна боржника, а саме 18.05.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Також органом ДВС зазначено, що:

- посилання скаржника на перебування майна боржника на території різних адміністративно-територіальних одиниць не відповідає дійсності, оскільки, матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо перебування майна боржника за межами адміністративно-територіальної одиниці (області) на яку поширюється компетенція державного виконавця, а тому вимоги п.п.5.1, 5.2 Інструкції ним не порушені;

- звернення державного виконавця до суду за розясненням ухвал про зняття арешту з коштів на рахунках і в касах, є процесуально не можливим, оскільки вказана ухвала не є виконавчим документом;

- державним виконавцем було дотримано вимоги ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», направлено боржнику вимогу з проханням надати письмові пояснення за фактом невиконання рішення суду, копію балансу підприємства, інформацію про майновий стан та інше;

- 23.08.2016 звернення від скаржника до державного виконавця з проханням ознайомитись з матеріалами ВП №51013293, а до Відділу - письмова скарга ДП «НАЕК «Енергоатом в особі ВП «Южно-Українська АЕС» не надходили;

- підстави, передбачені п.21.1 Інструкції, щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника ПК Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство за межі України до виконання зобовязань за рішенням, у органу ДВС відсутні.

Під час розгляду скарги представники стягувача та органу ДВС підтримали доводи викладені у скарзі та запереченнях на скаргу.

Заслухавши представника стягувача та державної виконавчої служби, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

28.03.2016 Господарським судом Миколаївської області по справі № 915/1649/14 стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» 6813039,72 грн. основного боргу, 541505,33 грн. збитків від інфляції, 114536,88 3% річних, 285757,39 грн. пені, 238456,35 грн. штрафу та 73078,54 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

15.04.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом Миколаївської області було видано відповідний наказ.

Згідно з ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі заяви ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС», Державною виконавчою службою 10.05.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, надано боржнику семиденний термін для добровільного виконання вищевказаного наказу (а.с.142 т.3).

18.05.2016 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, на підставі ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.11, 57 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення арешту на кошти у всіх видах валют, що містяться на рахунках, що відкриті та будуть відкриті у ПАТ «АК «Промінвестбанк», МФО 300012, філія Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 326461, філія «Миколаївське РУ» ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 326610, ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2», МФО 380805, та належать боржнику у межах суми 8873011,63 грн. (а.с. 26 т. 3).

В той же день, органом ДВС, на підставі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

25.05.2016 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї (а.с.25 т.3), згідно якої державним виконавцем було накладено арешт на кошти, що перебувають у касі боржника або находять до неї та належать боржнику, у межах суми 8873011,63 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.06.2016 було знято арешт з коштів КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, що знаходяться на розрахунковому рахунку №5 (код фінансової установи 380805, назва фінансової установи: АТ ОСОБА_4 ОСОБА_2 у м. Києві), які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство.

Як зазначено стягувачем у скарзі, з моменту відкриття виконавчого провадження (10.05.2016) та винесення постанови про арешт коштів боржника (18.05.2016) пройшло більше ніж 2 місяці, виконавчий документ у ВП № 51013293 не виконаний в повному обсязі; незважаючи на винесення постанов про накладення арешту на грошові кошти боржника, про арешт майна боржника, про арешт коштів, що перебувають у касі або надходять до неї, реальне виконання рішення господарського суду від 28.03.2016 відсутнє. При цьому, боржник, за період відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на його рахунки, здійснював господарську діяльність в повному обсязі, надавав послуги своїм контрагентам та отримував від них оплату.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі ВП Южно-Українська АЕС оскаржило її до суду.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами та доповненнями) (надалі Закон № 606-ХІV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону №606-ХІV, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та Законами України.

Пунктами 5.1, 5.3 Інструкції передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження при органах ДВС за відповідною постановою можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів ДВС. Передача виконавчого провадження до виконавчої групи, утвореної при іншому органі ДВС, здійснюється за постановою посадової особи, якою прийнято рішення про утворення виконавчої групи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 24.03.2016 (а.с.27-29 т.3) місцезнаходження КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» - вул. Дружби народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область.

Державним виконавцем постанови про утворення виконавчої групи винесено не було.

04.07.2016 та 05.08.2016 державний виконавець здійснив виїзд за адресою боржника та здійснив вилучення готівки у касі, що підтверджується актами вилучення від 04.07.2016 на суму 7329,67 грн., від 05.08.2016 на суму 4468,01 грн., від 05.08.2016 на суму 549,87 грн., від 05.08.2016 на суму 3058,65 грн. (а.с.30-37 т.3).

Таким чином, державним виконавцем за час здійснення виконавчого провадження було здійснено вилучення грошових коштів в сумі 15406,20 грн., в той час, як матеріали справи свідчать про більш значне проходження грошових коштів по касах підприємства-боржника.

Крім того, 04.07.2016 державним виконавцем під час виїзду за адресою боржника, у присутності головного бухгалтера КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» ОСОБА_5 встановлено, що під час виходу за місцем знаходження каси підприємства на вимогу державного виконавця надати касову книгу коштів боржника, вищезазначеним головним бухгалтером було відмовлено.

Згідно п.14.2 Інструкції у разі наявності у діях боржника ознак злочину, передбаченого ст.ст.164, 342, 343, 382, 388 Кримінального кодексу України, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону. У разі наявності в діях боржника ознак іншого злочину державний виконавець звертається з повідомленням до правоохоронних органів.

Доказів вчинення державним виконавцем дій, які були б спрямовані на виконання його ж постанови від 25.05.2016 про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, суду не надано.

Таким чином, незаконною є бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо забезпечення належного виконання постанови від 25.05.2016 про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї.

Стосовно решти викладених позивачем порушень, судом встановлено, що під час розгляду скарги ДВС направлено боржнику вимогу з проханням надати письмові пояснення за фактом невиконання рішення суду, копію балансу підприємства, інформацію про майновий стан та інше; направлено звернення на адресу Южноукраїнської міської ради про надання згоди на звернення стягнення на майно боржника. Тому, у суду відсутні підстави для визнання бездіяльності виконавчої служби щодо вказаних процесуальних дій.

Згідно ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, скарга ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» № 32/159 від 28.07.2016 задовольнити.

2. Визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області при здійсненні виконавчого провадження № 51013293, яке відкрите на підставі наказу, виданого 15.04.2016 господарським судом Миколаївської області на виконання рішення суду від 28.03.2016 у справі № 915/1649/14 протиправною.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В. Мавродієва