РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016Справа № 910/10980/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"

про стягнення 73 143, 83 грн.

за участю представників:

від позивача:Петрофонова К.Р.- представник за довіреністю б/н від 27.04.2016 р.
від відповідача:не з'явився

встановив :

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення матеріальної шкоди у сумі 73 143, 83 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.02.2015 р. у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1,, що належить ТОВ "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" та автомобіля "ГАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб позивача.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_2 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (Поліс № АІ/0669213), відповідач має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду як особа, відповідальна за збитки, спричинені ДТП.

У позові ТОВ "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., пеню у сумі 22 643,83 грн., витрати на проведення експертизи у сумі 500,00 грн., а всього - 73 143,83 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду не відома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2015 р. у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "ГАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Мерседес".

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 р. у справі № 640/3102/15-п, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП було закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, а водія автомобіля "ГАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення (порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0669213, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

28.02.2015 р. за дорученням позивача суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було проведене експертне автотоварознавче дослідження, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 78 869,89 грн., про що свідчить відповідний висновок № 533 від 28.02.2015 р.

06.02.2015 ТОВ "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказана заява була залишена відповідачем без задоволення, оскільки страховик перебуває у скрутному фінансовому становищі.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки відповідач не відшкодував потерпілій особі завдану шкоду, суд приходить до висновку, що позивач - ТОВ "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" має право на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Україна", завданих у ДТП збитків у розмірі 78 869,89 грн., що підтверджується висновком експертного дослідження, наявним в матеріалах справи.

При цьому суд враховує, що полісом № АІ/0669213, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи у ПрАТ "Страхова компанія "Україна", передбачено ліміт відповідальності страховика, який становить 50 000,00 грн., та франшизу - 500,00 грн.

Отже, сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача, становить 49 500,00 грн. (50 000,00 грн. - 500,00 грн.).

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню на суму 49 500,00 грн., з вирахуванням суми франшизи.

Крім суми основного боргу, позивач просив також стягнути з відповідача пеню в сумі 22 643,83 грн., нараховану за період з 06.06.2015 р. по 13.05.2016 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком (відповідачем) страхувальникові або іншій особі (позивачу) страхової виплати страховик (відповідач) зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Також відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до страховика за виплатою страхового відшкодування 06.02.2015 р., а відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, з 07.05.2015 р. розпочинається 6-місячний строк нарахування пені, який закінчується 07.11.2015 р.

Провівши власний перерахунок заявленої до стягнення суми пені, нарахованої за період з 06.06.2015 р. по 07.11.2015 р. на встановлену судом суму страхового відшкодування у розмірі 49 500,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 11 429,75 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на проведення експертизи у сумі 500,00 грн., суд зазначає, що відповідно до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи, що ПрАТ "Страхова компанія "Україна" не було направлено свого представника для огляду пошкодженого автомобіля, то позивач самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди - суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4, вартість послуг якої з оцінки розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 869911 від 06.02.2015 р.

Отже, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи у сумі 500,00 грн.

Згідно зі статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення 73 143, 83 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний автомобільний холдинг Соллі Плюс" (62441, Харківська область, вул. село Циркуни, відділення «Кутузівка», буд. 32-А, ідентифікаційний код 37263300) суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., пеню у сумі 11 429 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 75 коп., витрати на проведення експертизи у сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 157 (одна тисяча сто п'ятдесят сім) грн. 31 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 вересня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 19 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.