ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 вересня 2016 року Справа № 916/3294/14

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Рогач Л.І. - головуючого, Алєєвої І.В., Полянського А.Г.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з додатковою відповідальністю "РГМ"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016
у справі№ 916/3294/14 Господарського суду Одеської області
за позовомЗаступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради
доТовариства з додатковою відповідальністю "РГМ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Департамент комунальної власності Одеської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Естет-Транзит"
простягнення збитків у розмірі 6762613,35 грн.

ВстановиВ:

Перевіривши матеріали касаційної скарги та доданих до неї документів, колегія суддів дійшла висновку, що вона не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як вже зазначалося при попередньому зверненні з касаційною скаргою (ухвала Вищого господарського суду України від 04.07.2016) документом, що підтверджує сплату судового збору, є відповідний документ фінансової установи, що здійснив перерахування коштів до бюджету.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.14 Постанови Національного банку України від 21.01.2004, № 22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Скаржником у якості доказу сплати судового збору за розгляд касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 у справі № 916/3294/14 Господарського суду Одеської області повторно подано завірену копію платіжного доручення № 147 від 16.05.2016 про сплату судового збору в розмірі 81151,37 грн. та платіжне доручення №235 від 11.07.2016 про сплату судового збору в розмірі 6544,63 грн., яке наведеним вище вимогам не відповідає, оскільки не містить відомостей про прийняття його до виконання фінансовою установою. Надані документи не можуть вважатись належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку.

Правовий наслідок щодо невиконання вимог частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України визначений пунктом 4 частини 1 статті 1113 цього Кодексу, який встановлює вимогу щодо повернення касаційної скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 86, 108, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "РГМ" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 у справі № 916/3294/14 Господарського суду Одеської області повернути без розгляду.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

А. Полянський