ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року Справа № 923/706/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області

до Товариства з додатковою відповідальністю "Ім.Латиських стрільців", Херсонська область, Цюрупинський район

про стягнення 129810 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 01 від 04.01.2016 року;

від відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. № 29 від 01.09.2015 року.

Сутність справи: Позивач (Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ, ) звернувся з позовом в якому просить відшкодувати за рахунок відповідача (Товариство з додатковою відповідальністю "Імені Латиських стрільців", Херсонська обл., Цюрупинський р-н, с. Нова Маячка, ) 129810 грн. 61 коп. майнової шкоди у вигляді надмірно сплачених пенсій гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв'язку з недостовірними відомостями у виданих ТДВ "Ім. Латиських стрільців" довідках про заробітну плату вищеперелічених осіб.

Відповідач позов не визнає, в наданих письмових запереченнях та усних поясненнях вважає позов безпідставним та просить суд відмовити у його задоволенні.

Звертає увагу суду на ту обставину, що перевірка достовірності відомостей про заробітну плату усіх чотирьох пенсіонерів обмежувалась тільки перевіркою розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі.

Відповідач вважає, що позивачем порушено вимоги ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 р., якою встановлено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону були фактичні витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про працю".

Крім того, позивачем порушено вимоги ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII, згідно з якою членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли проводилася оплата праці.

Позивачем при проведенні 28.03.2011 р. перевірки довідок по чотирьох вищеназваних пенсіонерах взято до розрахунку тільки платіжні відомості по виплаті заробітної плати в грошовому еквіваленті, поряд з цим не перевірялась одержана ними у 1991-1994 р.р. натуральна плата та перерахування страхувальником (відповідач) до Пенсійного фонду страхових внесків з цих виплат.

Позивачем щорічно здійснювались планові перевірки правильності обчислення, повноти нарахування та своєчасності сплати відповідачем внесків зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; перевірялись одержані у вигляді грошової виручки та натуральної оплати суми; обраховувалися суми, що підлягали перерахуванню до Пенсійного фонду як з одержаної працівниками заробітної плати так і в натуральному виразі; проводилась перевірка достовірності відомостей про застраховану особу, що використовується в системі персоніфікованого обліку.

Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на ч. 2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та посилається на п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р., яким передбачено, що у випадку, якщо внаслідок перерахунку пенсій за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше визначеному розмірі.

Позивач, не погоджуючись з доводами відповідача, зазначив, що перевірка щодо достовірності відомостей про заробітну плату, наданих для призначення пенсій гр. ОСОБА_6 - за період з 01.11.1991 р. по 31.10.1993 р.; ОСОБА_7 - за період з 01.02.1993 р. по 31.01.1995 р.; ОСОБА_4 - за період з 01.06.1991 р. по 31.05.1993 р., ОСОБА_3 - за період з 01.09.1992 р. по 31.08.1994 р. проводилася лише один раз в 2011 р., про що складено відповідні акти перевірки. При цьому відповідачем визнано факт подання недостовірних даних та видано нові довідки за вищевказані періоди.

Перевірки, що проводились раніше, стосувалися достовірності формування та надання відомостей про застрахованих осіб до системи персоніфікованого обліку, а не достовірності відомостей про заробітну плату, наданих для призначення пенсій.

Крім того, відповідач не надав доказів нарахування у спірні періоди інших видів нарахувань, окрім заробітної плати.

Розгляд справи відбувався з перервами, які оголошувалися до 06 вересня 2016 р. та 15 вересня 2016 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд

в с т а н о в и в:

07.06.1994 р. до УПФУ звернулась гр. ОСОБА_6 для перерахунку пенсії за віком, надавши заяву та довідку (без номера та дати) про заробіток для обчислення пенсії за період з 01.11.1991 р. по 31.10.1993 р.

Згідно вказаної довідки заробіток ОСОБА_6 складав 7294100 крб. 40 коп., з 01.06.1993 р. їй було перераховано пенсію.

28.03.2011 р. посадовою особою УПФУ у Цюрупинському районі була здійснена перевірка з питань достовірності довідки про заробіток для обчислення пенсії за період з 01.11.1991 р. по 31.10.1993 р. (акт перевірки від 28.03.2011 р. за № 19/1).

Перевіркою встановлено, що згідно розрахунково-платіжних відомостей заробітна плата ОСОБА_6, з якої проведено відрахування внесків до Пенсійного фонду, за 1991 рік більше на 118 крб., за 1992 р. менше на 105687,36 крб., за 1993 р. менше на 7111924,00 крб. (загальна сума зменшення заробітної плати на 76607,04 крб.), ніж зазначено в довідці про заробітну плату, видану підприємством для призначення пенсії за віком.

За результатами проведеної перевірки 01.04.2011 р. ТДВ "Ім. Латиських Стрільців" видано нову довідку № 90 для обчислення пенсії ОСОБА_6 за період з 01.11.1991 по 31.10.1993 р. на суму 0,76607 грн. (76607,04 крб.).

15.04.2011 р. УПФУ було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_6 і нараховано переплату пенсії зазначеній особі за період з 01.06.1994 р. по 31.05.2011 р. на

суму 31477,48 грн.

16.02.1995 р. гр. ОСОБА_7 надала до УПФУ заяву та довідку для призначення пенсії за віком за період з 01.02.1993 р. по 31.01.1995 р.

Згідно вказаної довідки заробіток ОСОБА_7 складав 48266009 крб. та з 16.02.1995 р. їй було призначено пенсію.

На підставі акту перевірки від 28.03.2011 р. за № 19/2 встановлено, що згідно розрахунково-платіжних відомостей заробітна плата ОСОБА_7, з якої проведено відрахування внесків до Пенсійного фонду, за 1993 р. менша на 9028533,00 крб., за 1994 р. менша на 26547748,00 крб., за 1995 р. менша на 1500250,00 крб. (загальна сума зменшення заробітної плати на 11189478,00 крб.), ніж зазначено в довідці про заробітну плату, видану підприємством в 1995 р.

10.06.2011 р. відповідачем видано іншу довідку за № 157 для обчислення пенсії ОСОБА_7 за період з 01.02.1993 р. по 31.01.1995 р. на суму 111,89478 грн. (11189478,00 крб.).

Позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_7 за період з 01.01.2004 р. по 31.03.2011 р. в сумі 40717,73 грн. за невідповідність даних по заробітній платі за 1994-1995 р.р.

15.06.1993 р. грн. ОСОБА_4 звернулась до УПФУ із заявою про призначення пенсії та надала довідку від 15.06.1993 р. про заробіток за період з 01.06.1991 р. - по 31.05.1993 р.

На підставі вказаної довідки заробіток гр. ОСОБА_4 складав 551378,00 крб., з 23.06.1993 р. їй було призначено пенсію за віком.

За результатами перевірки від 28.03.2011 р. (акт перевірки № 93/3) було встановлено, що згідно розрахунково-платіжних відомостей, заробітна плата ОСОБА_4, з якої проведено відрахування внесків до Пенсійного фонду, за 1991 р. менша на 2367,79 крб., за 1992 р. менша на 4801,00 крб., за 1993 р. менша на 95666,54 крб. (загальна сума зменшення заробітної плати на 448542,67 крб.), ніж зазначено в довідці про заробітну плату, виданій підприємством 15.06.1993 р.

01.04.2011 р. ТДВ "Ім. Латиських стрільців" видано нову довіку за № 91 для обчислення пенсії гр. ОСОБА_4 за період з 01.06.1991 р. по 31.05.1993 р. на суму 448,54267 грн. (448542,67 крб.).

На підставі цього, УПФУ здійснено перерахунок та нараховано переплату пенсії гр. ОСОБА_4 в сумі 8116,45 грн.

06.09.1994 р. ОСОБА_3 надала до УПФУ заяву про призначення пенсії та довідку про заробіток за період з 01.09.1992 р. по 31.08.1994 р.

Згідно вказаної довідки заробіток ОСОБА_3 складав 21154939 крб., з 07.09.1994 р. їй було призначено пенсію.

Згідно матеріалів перевірки встановлено, що суми заробітної плати, зазначені в попередній довідці для призначення пенсії ОСОБА_3, мають розбіжності з розрахунково-платіжними відомостями за 1992-1994 р.р., а саме: за 1992 р. менша на 6470,00 крб., за 1993 р. менша на 7793394,00 крб., за 1994 р. менша на 1000000,00 крб. (загальна сума зменшення заробітної плати на 12355075,00 крб.).

01.04.2011 р. згідно результатів проведеної перевірки відповідачем було видано нову довідку від 01.04.2011 р. за № 89 для обчислення пенсії ОСОБА_3 за період з 01.09.1992 р. по 31.08.1994 р. на суму 123,55075 грн. (12355075,00 крб.).

На підставі вказаних даних УПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нараховано переплату пенсії на суму 49498,95 грн.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого наказом Міністерства соціального захисту населення України від 04.03.1992 р. № 15 (надалі - Порядок № 15) для обчислення пенсії подається довідка про заробіток.

Зазначена довідка подається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про виплачену заробітну плату підприємством, де працювала особа, що звертається за пенсією.

Згідно вищезазначеного Порядку № 15 передбачено, що відділ соціального забезпечення має право вимагати від підприємств та окремих осіб до оформлення прийняти і подати додаткові документи, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Фактично, позивачем проведена перевірка поданих в 1993-1994 роках пенсіонерами довідок тільки в 2011 році, тобто через 17 років.

В судовому засіданні і в додаткових поясненнях до позовної заяви представник позивача не заперечив того факту, що перевірка достовірності відомостей про заробітні плати, наданих в 1993-1994 роках ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 Пенсійному фонду для перерахунку пенсії, здійснювалась позивачем тільки один раз у 2011 році.

Таким чином, на дату звернення 4-х громадян - пенсіонерів за перерахунком призначених в 1993-1994 роках пенсій позивачем було зроблено перерахунок пенсій, на підставі поданих пенсіонерами документів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем надано до суду довідки за 1992-1994 роки, які видавались підприємством пенсіонеру ОСОБА_6 для подачі до Пенсійного фонду - розшифровки заробітної плати пенсіонера за місяці, яка виплачувалась в грошовій і натуральній формі.

Дані довідки мають бути залученими і знаходитись у особистих пенсійних справах чотирьох пенсіонерів, але до суду позивач їх не надав, а при здійсненні перевірки в 2011 р. врахував тільки заробітну плату даним пенсіонерам в грошовій формі.

Згідно ст. 3 Закону України № 1788-ХП «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються - підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 66 Закону України № 1788-ХП (викладеного у редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин) у заробіток для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу. У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди, допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником. У заробіток для обчислення пенсії особам, які не підлягають державному соціальному страхуванню (пункт "д" статті 3), включаються всі види грошового забезпечення, аналогічні тим видам оплати праці, на які нараховуються страхові внески. Членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли провадилася оплата праці.

Судом встановлено, що ВАТ «Ім. Латиських стрільців» страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, нараховані на фонд оплати праці, які відображені в звітах про нарахування страхових внесків та інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду України за період 1991-1995 років - сплачено.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 1 та 2 статті 1 цього Закону - є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи із тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Судом встановлено, що при проведенні позивачем 28.03.2011 р. перевірки щодо достовірності виданих підприємством довідок про заробітну плату за 1991-1995 р.р. для нарахування пенсії гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 управлінням було враховано тільки заробіток, що виплачувався у грошовій формі.

Згідно ст. 101 Закону України № 1788-ХП, пенсіонери зобов'язані повідомляти органу соціального забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу соціального забезпечення заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 66 Закону України № 1788-ХП вказано, що членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли провадилася оплата праці.

Судом встановлено, що при проведенні управлінням 28.03.2011 р. перевірки щодо достовірності виданих підприємством довідок про заробітну плату за 1991-1995 р.р. для нарахування пенсії гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 позивач врахував тільки заробіток, що виплачувався у грошовій формі.

На думку суду, це призвело до помилкових висновків позивача про завищення відповідачем у виданих ним довідках розмірів заробітної плати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 для обчислення розміру їх пенсій.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на ч.2 ст. 101 Закону України № 1788-ХП щодо стягнення з підприємства суми надлишково виплачених пенсій по усіх чотирьох пенсіонерам, оскільки п. 4 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV передбачає, що у випадку, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Так, зі змісту зазначених вище положень Закону вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за умов зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Проте в ході судового розгляду справи не було надано доказів зловживання з боку ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 або подання страхувальником (відповідачем) недостовірних даних щодо видачі довідок про заробіток для обчислення пенсії.

При цьому суд зазначає, що посадові особи УПФУ при перевірці довідок про заробіток для обчислення пенсій по вищевказаним пенсіонерам за 1991-1995 роки не врахували, що розмір заробітної плати складався не тільки з грошового еквіваленту, а також з оплати праці у натуральному вигляді.

Суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження недостовірності наданих підприємством довідок про заробіток для обчислення пенсій громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3. Сумніви УПФУ щодо їх недостовірності не можуть бути враховані судом, таким чином позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. У позові відмовити.

Повне рішення складено 21.09.2016 р.

Суддя Н.О. Задорожна