РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/10358/16
За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Державне підприємство Кримський науково-інженерний центр

про стягнення неустойки в розмірі 314404,50 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Колісниченко О.Л. - представник за довіреністю;

від відповідача: Хруленко В.В., Годованюк О.В. - представники за довіреністю;

від третьої особи: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" (далі - відповідач) про стягнення 226134,50 грн. пені та 88270,00 грн. штрафу за Договором №40-14/36-00501-14-00152 Розробка та перегляд комплектів ремонтної документації на ремонт обладнання АЕС України від 24.10.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 порушено провадження у справі №910/10358/16, залучено до участі у справі Державне підприємство Кримський науково-інженерний центр в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; розгляд справи призначено на 18.07.2016.

12.07.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

14.07.2016 через відділ діловодства суду представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

15.07.2016 до відділу діловодства суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 розгляд справи відкладено до 01.08.2016.

29.07.2016 через відділ діловодства суду представником відповідача подано документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також відзив на позовну заяву, в якому Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" серед іншого зазначило, що за етапами №6-9 Календарного плану №20 строк позовної давності про стягнення неустойки минув.

01.08.2016 через відділ діловодства суду представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 відмовлено Товариству з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" в задоволенні клопотання про призначення колегіального розгляду справи №910/10358/16; розгляд справи відкладено на 08.08.2016.

08.08.2016 позивач через відділ діловодства суду подав письмові пояснення на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2016 розгляд справи відкладено до 10.08.2016.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.08.2016 подав письмові пояснення та клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи ВП «Южно-Українська АЕС» ДП "НАЕК "Енергоатом"; за клопотанням сторін продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів; розгляд справи відкладено до 05.09.2016.

У судовому засіданні 05.09.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в свою чергу проти позову заперечили в повному обсязі.

Третя особа в засідання господарського суду свого представника не направила, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за без її участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.09.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.10.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" (виконавець) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовник) укладено Договір №40-14/36-005-01-14-00152 Розробка та перегляд комплектів ремонтної документації на ремонт обладнання АЕС України, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги з розробки, перевірка та перегляд комплектів ремонтної документації на ремонт обладнання АЕС України, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

За умовами пунктів 1.2.-1.3. договору вимоги до надання послуг, що виконуються виконавцем і здаються замовнику за етапами, вказані у Технічному завданні (Додаток №1 до цього договору). Зміст і термін надання послуг визначаються згідно з Календарним планом (Додаток №3 до договору Календарні плани №№1-26).

Відповідно до п. 2.1. договору за надання послуг замовник перераховує виконавцю згідно з Кошторисом (Додаток №2) та Протоколом погодження договірної ціни (Додаток №4) в сумі 5700000,00 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 3.3. договору в результаті надання послуг по договору виконавець розробляє та передає замовнику комплекти ремонтної документації на ремонт обладнання АЕС України, Акти перевірки, сповіщення про зміну та переглянуту ремонтну документацію, які складаються російською мовою. Допускається дострокове виконання робіт.

Пунктом 3.12. договору сторони погодили, що здача-приймання послуг згідно Календарного плану оформляється двостороннім Актом здачі-приймання наданих послуг в трьох примірниках. Замовник протягом 10 днів з моменту одержання повертає підписаний ним других примірник Акту здачі-приймання наданих послуг виконавцю або мотивовану відмову від приймання послуг у письмовій формі з переліком необхідних доопрацювань.

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2015 року, а в частині розрахунків до повного виконання зобов'язань (п. 9.1. договору).

Технічним завданням на надання послуг з розробки та перегляду комплектів ремонтної документації, який є додатком №1 до договору (далі - Технічне завдання) передбачено, що комплекти ремонтної документації (призначені або переглянуті) повинні відповідати вимогам чинних НД, нормативно-правових актів державного нагляду та регулювання, враховувати світовий досвід і рекомендації МАГАТЕ; повинні забезпечити підготовку ремонтного виробництва, виконання ремонту виробу і його контроль після ремонту. Види, комплектність і вимоги до побудови, змісту, оформлення документів для ремонту повинні відповідати вимогам СОУ НАЕК 030:2012 та ГОСТ 2.602-95 «ЕСКД. Ремонтные документы».

Пунктами 4.6., 4.7. Технічного завдання передбачено, що розроблені комплекти ремонтної документації узгоджуються з ВП АЕС - замовником розробки, дирекцією з ремонту ДП «НАЕК «Енергоатом». Узгоджені комплекти ремонтної документації затверджуються віце-президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» за напрямом діяльності.

Надані послуги приймаються замовником після подання виконавцем розробленого та затвердженого комплекту ремонтної документації на ремонт обладнання АЕС України, затвердженого акта перевірки та перегляду документів (при перегляді документів), що є підставою для складання та підписання Акту здачі-приймання послуг (п. 6.1. Технічного завдання).

У Календарних планах надання послуг №№1-26 сторони визначили: етапи робіт, терміни розробки, вартість надання послуг та звітну документацію.

Крім того, між позивачем та відповідачем було підписано ряд додаткових угод, якими сторони вносили зміни до Технічного завдання та Календарних планів.

Спір у даній справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов договору щодо виконання робіт за етапами №№6-9 Календарного плану №20, етапами №№4-5 Календарного плану №22, а також за Календарними планами №№23-26.

З огляду на наведене, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" 226134,50 грн. пені та 88270,00 грн. штрафу.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Календарним планом надання послуг №20 зі змінами, передбаченими Додатковою угодою №2 від 08.06.2015, сторони встановили 9 етапів робіт на загальну суму 87500,00 грн., термін виконання яких - 220 діб з дня підписання договору, тобто в строк до 01.06.2015 включно.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2015 сторонами підписано Акт здачі-приймання наданих послуг №20, відповідно до якого Товариством з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" виконано роботи за етапами №№1-5 Календарного плану надання послуг №20 на загальну суму 62500,00 грн.

Докази виконання відповідачем етапів №№6-9 Календарного плану №20 в матеріалах справи відсутні.

Календарним планом надання послуг №22 позивач та відповідач погодили 10 етапів робіт на загальну суму 213500,00 грн., термін виконання яких - 281 доба з дня підписання договору.

Матеріалами справи підтверджується, що 25.12.2015 сторонами було підписано Акт здачі-приймання наданих послуг №22, згідно з яким ТДВ "Науково-дослідний інститут арматуробудування" виконано роботи за етапами №№1-3, 6-10 Календарного плану надання послуг №22 на загальну суму 186000,00 грн.

Етапи №№4-5 Календарного плану №22 відповідачем залишені без виконання.

Календарним планом надання послуг №23 позивач та відповідач погодили 10 етапів робіт на загальну суму 213500,00 грн., термін виконання яких - 281 доба з дня підписання договору. При цьому Додатковою угодою №4 до договору сторони виключили етапи №№3-5 з даного Календарного плану.

Відповідно до Календарного плану надання послуг №24 відповідач зобов'язаний виконати 7 етапів робіт на загальну суму 95000,00 грн., термін виконання яких - 342 доби з дня підписання договору.

Згідно з Календарним планом надання послуг №25 відповідач зобов'язаний виконати 37 етапів робіт на загальну суму 374000,00 грн., термін виконання яких - 373 доби з дня підписання договору.

Календарним планом надання послуг №26, в редакції Додаткової угоди №4 до договору, сторони визначили 66 етапів робіт на загальну суму 632500,00 грн., термін виконання яких - 403 доби з дня підписання договору.

Проте, роботи за Календарними планами надання послуг №№23-26 також не виконані відповідачем.

Заперечуючи проти позову ТДВ "Науково-дослідний інститут арматуробудування" зокрема зазначає, що оскільки Додаткова угода №2 підписана 08.06.2015, а Додаткова угода №4 - 16.12.2015, тобто після спливу встановленого Календарними планами №20 та №26 строку на виконання робіт, а нового терміну для надання послуг за включеними етапами не визначено - факт прострочення виконання зобов'язання і відповідальність за виконання зобов'язання виключається.

Втім, суд не приймає до уваги вказані доводи відповідача, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини та проявляється у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору.

Отже, підписавши Додаткову угоду №2 від 08.06.2015 та Додаткову угоду №4 від 16.12.2015, Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" як і Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" реалізували своє право на вільний вступ у договірні відносини зазначивши саме такий термін для надання послуг за включеними етапами, відповідальність за якими настає на загальних підставах.

Щодо тверджень відповідача про те, що АЕС позивача затягували час перевірки відповідної документації, суд зазначає, що спірний договір не передбачає строку погодження замовником звітної документації, проте передбачає чіткий строк виконання робіт який Товариством з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" дотриманий не був.

Не заслуговують на увагу також і доводи відповідача щодо неможливості виконання робіт за Календарними планами №№25-26, оскільки розробниками ремонтної документації є сторонні організації, а правом на перегляд ремонтної документації володіє лише організація-розробник.

Так, предметом договору №40-14/36-00501-14-00152 від 24.10.2014 є розробка, перевірка та перегляд комплектів ремонтної документації. У розумінні ж п. 3.21 СОУ НАЕК 030:2012 перегляд документа - це внесення усіх необхідних змін у зміст документа з оформленням, прийняттям та опублікуванням нового документа, що замінює діючий документ. Тобто, розробка нової документації не має на увазі внесення змін у документацію, власником якої є стороння організація, а розробку нової документації виконавцем.

Стосовно посилань Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" на лист Відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС №33/19790 від 14.12.2015 «Про коригування договору» яким останній просив ДП "НАЕК "Енергоатом" виключити з договору №40-14/36-00501-14-00152 від 24.10.2014 етапи №№2-3 Календарного плану №24, то суд зазначає, що в силу ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Матеріали справи не містять доказів внесення позивачем та відповідачем змін до договору №40-14/36-00501-14-00152 від 24.10.2014 в частині етапів №№2-3 Календарного плану №24. При цьому лист ВП Южно-Українська АЕС ДП "НАЕК "Енергоатом" №33/19790 від 14.12.2015 «Про коригування договору» не свідчить про внесення таких змін.

Не приймаються до уваги судом також і доводи відповідача про неналежне виконання субпідрядною організацією Державне підприємство Кримський науково-інженерний центр своїх зобов'язань за договором субпідряду №36-005-01-14-00152 від 01.12.2014, що потягнуло за собою порушення умов спірного договору, оскільки в силу положень ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України генеральний підрядник є відповідальним перед замовником за результат роботи субпідрядника.

У частині 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Під час розгляду справи відповідач не спростував доводів Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та не надав доказів, які б свідчили про відсутність його вини.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання господарського зобов'язання з виконання робіт за Договором №40-14/36-00501-14-00152 Розробка та перегляд комплектів ремонтної документації на ремонт обладнання АЕС України від 24.10.2014 за етапами №№6-9 Календарного плану №20, етапами №№4-5 Календарного плану №22, а також за Календарними планами №№23-26.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. За приписами ст. 230 ГК України у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 4 названої статті встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як передбачено в п. 4.2.1. договору за порушення строків надання послуг за договором виконавець зобов'язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості не наданих в строк послуг за кожен день прострочення. За прострочення надання послуг понад тридцять днів виконавець додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно наданих послуг.

Оскільки відповідач допустив порушення строку виконання робіт, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та п. 4.2.1. договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 226134,50 грн. за період з 09.06.2015 по 27.05.2016 та штраф у розмірі 88270,00 грн.

За результатом перевірки наданого позивачем розрахунку пені, суд зазначає, що він є невірним, оскільки Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день положення.

Отже, за перерахунком суду, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" 225678,00 грн. пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд зазначає, що він є вірним та відповідає фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Під час розгляду справи відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що за вимогами в частині стягнення неустойки за етапами №№6-9 Календарного плану №20 строк позовної давності минув.

За приписами ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки Додаткова угода №2, якою включено етапи №6-9 Календарного плану №20 підписана 08.06.2015, то відповідно саме з цієї дати (а не з 01.06.2015 як зазначає відповідач) починається перебіг позовної давності. Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Господарського суду міста Києва з даним позовом 03.06.2016, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-дослідний інститут арматуробудування" (01014, м. Київ, вулиця Катерини Білокур, будинок 4, квартира 18; ідентифікаційний код 35760802) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) 225678 (двісті двадцять п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 00 коп. пені, 88270 (вісімдесят вісім тисяч двісті сімдесят) грн. 00 коп. штрафу та 4709 (чотири тисячі сімсот дев'ять) грн. 22 коп. судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 12.09.2016.

Суддя О.А. Грєхова