ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа № 921/1129/15-г/7

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Т.Б. Бонк

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу Почаївського споживчого товариства

на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016 року.

у справі № 921/1129/15-г/7

за позовом: Почаївського споживчого товариства

до 1: Почаївської міської ради

до 2: ФОП ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Виконавчий комітет Почаївської міської ради

про: визнання недійсним рішення та договору оренди

З участю представників :

від позивача ОСОБА_3 представник (довіреність №1 від 11.01.2016р.)

від відповідача 1 ОСОБА_4 представник (довіреність №667 від 07.06.2016р.)

від відповідача 2 - не зявився.

від третьої особи не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016р., суддя Стадник М.С., в позові Почаївського споживчого товариства було відмовлено.

З даним рішенням не погодилося Почаївське споживче товариство і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права.

05.09.2016р. апелянт подав додаткове обґрунтування апеляційної скарги та долучив до нього ряд документів.

Почаївська міська рада подала заперечення на апеляційну скаргу в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно розпорядження керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №571 від 02.09.2016р. було призначено проведення автоматизованої заміни судді-члена колегії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у звязку з перебуванням у відпустці.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.09.2016р. було проведено заміну суддів Кравчук Н.М. та Кузя В.Л. суддями Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г.

Розгляд справи розпочався спочатку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016р. у справі №921/1129/15-г/7 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Почаївською міською радою (наймодавець) та Почаївським споживчим товариством (наймач), 30.11.2004р. був укладений договір найму (оренди) відповідно до умов якого: наймодавець передає, а наймач приймає, в строкове платне користування (найм) 25/100 частин 5-ти поверхового житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням по вулиці Возз'єднання під номером 5 (пять) в місті Почаїв Кременецького району, Тернопільської області, загальною площею - 399,9 кв.м., а наймач зобовязується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення договору, зокрема, у разі закінчення строку дії, за наявності заперечень наймодавця на продовження його дії, повернути орендоване майно наймодавцеві в належному стані протягом двох тижнів (п.п. 1.1,7.1.4,7.1.5 умов договору найму), при цьому передача та повернення майна оформляється актом приймання передачі (п.4.3.2,7.1.5 договору); - договором про внесення змін до договору найму від 18.05.2012р. строк дії договору встановлено до 31.12.2014р. На виконання договору найму наймодавець передав, а наймач прийняв по акту передавання приймання від 30.11.2004р. обєкт найму (оренди).

У звязку з наявністю заперечень у наймодавця на продовження дії договору, про що наймач повідомлявся листами від 23.12.2014р., від 02.01.2015р. та від 20.01.2015р., договір найму припинив дію 31.12.2014р.

Факт припинення дії договору найму 31.12.2014р. підтверджено рішенням господарського суду від 27.03.2015р. у справі №921/141/15-г/7, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2015р., яким позовні вимоги задоволено, а саме вирішено: "Усунути перешкоди Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області (вул. Возз'єднання, 16, м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області, ідентифікаційний код-14052785) в користуванні майном - 25/100 частини 5-ти поверхового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, площею 399,9 кв.м, розташованих за адресою вул. Возз'єднання, 5, м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області, шляхом зобов'язання Почаївського споживчого товариства (вул. Шевченка, 19, м. Почаїв, Тернопільського району, Тернопільської області, ідентифікаційний код-30917486) повернути майно у семиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили". На виконання рішення 08.07.2015р. видано наказ.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факти встановлені рішенням суду у справі №921/141/15-г/7 щодо припинення договору оренди укладеного між міською радою та споживчим товариством 31.12.2014 року, не потребують доказування у даній справі.

Однак, Почаївське споживче товариство рішення суду у справі №921/141/15-г/7 станом на день вирішення спору не виконало, а звернулося із позовом за захистом порушеного права на оренду цього приміщення. При цьому позивач просив суд визнати недійсними рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради №22 від 18.02.2015р. "Про визнання переможця конкурсу по наданні в оренду частини будівлі площею 421,1 кв.м. за адресою вул. Возз'єднання, 5, м. Почаїв, ФОП ОСОБА_2В." прийнятого за результатами конкурсу на підставі протоколу №7 засідання конкурсної (орендної) комісії Почаївської міської ради по проведенню конкурсів на право укладення договорів оренди та відчуження комунального майна територіальної громади м. Почаїв від 10.02.2015р. та договір оренди нерухомого майна №9 укладений 02.03.2015р. між Почаївською міською радою та ФОП ОСОБА_2.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що саме прийняті не в межах повноважень визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчим комітетом рішення та за їх результатами укладений договір оренди, є підставою порушення його права на оренду приміщення.

Порядок укладення, зміни, припинення та виконання договору оренди комунального майна, який за своєю правовою природою є договором майнового найму, регулюється нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Господарського кодексу України (далі ГК України).

Договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (ч.2 ст. 26 Закону України, ст. 763 ЦК України ).

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди та правові наслідки його припинення передбачені статтею 764 ЦК України ,ст.ст.17,27 Закону України та ч.4 ст. 291 ГК України, згідно яких після спливу строку дії договору оренди, орендар зобов'язаний повернути це майно, при цьому, якщо протягом місяця після закінчення строку договору оренди наймач продовжує користуватися майном, але мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір є припиненим в силу закону.

Згідно ч.3 ст.17 Закону України, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що Почаївське споживче товариство не зверталося до Почаївської міської ради із пропозицією продовжити договір оренди після проведення 30.11.2014р. оцінки майна, проведення якої є обовязковою згідно ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки.

Необхідність такого звернення була обумовлена тим, що згідно рішення виконавчого комітету №119 від 16.12.2014р. Про оголошення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальної громади м. Почаїв оголошувався конкурс на право оренди майна комунальної власності площею 421,1 м.кв. оцінка якого складає 999 565 грн., тоді як споживче товариство орендувало 399.9 кв.м., тобто дані обставини були новими як щодо обєкта оренди, так і щодо розміру орендної плати, які є істотними умовами договору оренди.

Договір оренди укладений між Почаївською міською радою та Почаївським споживчим товариством припинився в силу закону 31.12.2014р., що підтверджено рішенням господарського суду від 27.03.2015р. у справі №921/141/15-г/7, яке набрало законної сили.

Почаївське споживче товариство не скористалося переважним правом, встановленим Законом України, на укладення договору оренди шляхом прийняття участі у конкурсі на право оренди частини будівлі площею 421,1 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Воззєднання, 5, хоча було обізнане про проведення конкурсу та вимогу міської ради повернути майно, у звязку з закінченням терміну дії договору.

Рішення виконавчого комітету №22 від 18.02.2015р. "Про визнання переможця конкурсу по наданні в оренду частини будівлі площею 421,1 кв.м. за адресою вул.Возз'єднання, 5, м. Почаїв, ФОП ОСОБА_2В." не порушує право споживчого товариства на оренду даного приміщення, так як позивачем-апелянтом не надано належних доказів, які б підтверджували його волевиявлення, заявленого в період з 16.12.2014р. (дата прийняття рішення) до 16.01.2015р. (дата проведення конкурсу) щодо оренди приміщення площею 421,1кв.м., а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Судами обох інстанцій встановлено, що позивач-апелянт не подавав заяви на участь в конкурсі по наданні в оренду частини будівлі площею 421,1 кв.м. за адресою вул. Возз'єднання, 5, м. Почаїв та не приймав в ньому участі. Отже, проведення даного конкурсу та затвердження його результатів не порушує жодних інтересів позивача. Після рішення господарського суду від 27.03.2015р. у справі №921/141/15-г/7, що набрало законної сили та яким зобов'язано Почаївське споживче товариство (вул. Шевченка, 19, м. Почаїв, Тернопільського району, Тернопільської області, ідентифікаційний код-30917486) повернути орендоване майно, останнє втратило передбачене законом переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін.

Не порушує право позивача і договір оренди нерухомого майна №9 від 02.03.2015р. між Почаївською міською радою та ФОП ОСОБА_2, так як такий є похідним від рішення виконавчого комітету №22 від 18.02.2015р. та вважається укладеним, згідно ч.1 ст.12 Закону України, з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач-апелянт, всупереч вимог ст..ст.33-34 ГПК України не довів суду належними доказами обставин порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення . У розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 2 ст.16 ЦК та ст.20 ГК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких, зокрема, належать: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Тому, з цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (правова позиція Верховного суду України викладена у листі від 01.04.2014р. "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України ").

В процесі розгляду справи, позивач-апелянт не довів суду належними доказами, яким чином визнання недійсним рішення виконавчого комітету від 18.02.2015р. №22 та укладеного на його виконання договору оренди майна №9 від 02.03.2015р. відновить у вересні 2016р. його право на продовження договору оренди приміщенням площею 399.9кв.м. від 30.11.2004р., дія якого припинилася в силу закону 30.12.2014р.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в позові Почаївського споживчого товариства слід відмовити у звязку з недоведеністю порушення його прав.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема в постанові від 12.04.2016р. по справі №914/3493/15.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016р. по справі №921/1129/15-г/7 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2016 року у справі №921/1129/15-г/7 залишити без змін, а апеляційну скаргу Почаївського споживчого товариства - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Тернопільської області.

ОСОБА_7 Мирутенко

Судді: Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 06.09.2016р.»