ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 5010/1931/2011-П-16/72

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Желік М.Б.

Марко Р.І.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Київ за № 04-09/689 від 05.07.2013 р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013 року

у справі № 5010/1931/2011-П-16/72

за позовом: прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ

до відповідача-1: Черченської сільської ради, с.Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область

до відповідача-2: виконавчого комітету Черченської сільської ради, с.Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область

до відповідача-3: приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3:

1-Федераціі професійних спілок України, м. Київ

2-дочірнього підприємства "Санаторій "Черче" приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", с.Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область

про: визнання недійсними рішень виконавчого комітету Черченської сільської ради №31 від 18.03.2004; №75 від 11.11.2004; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №192117 від 04.07.2005, визнання права власності на нерухоме майно по вул.Братів Лепких, 69 в с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області

За участю представників сторін:

від прокуратури: не з'явився;

від позивача: Жуган І.О. - представник на підставі довіреності №370 від 05.11.2015 року;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013р. у справі №5010/1931/2011-П-16/72 (суддя Малєєва О.В.) задоволено позов прокурора Івано-Франківської області, заявлений в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, визнано недійсним рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради №31 від 18.03.2004р.; визнано недійсним рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради №75 від 11.11.2004р.; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №192117 від 04.07.2005р.; визнано за державою в особі Фонду державного майна України право власності на нерухоме майно - комплекс за адресою Івано-Франківська область, Рогатинський район, с.Черче, вул.Лепких Братів, буд.69, до складу якого входять: адміністративний корпус №7, А, площею 220,8 кв.м.; клуб-їдальня, Б, площею 1599,7 кв.м; спальний корпус №1,Г, площею 2269,4 кв.м; спальний корпус №3,Ж, площею 175,4 кв.м; спальний корпус №4,З, площею 109,0кв.м; насосна станція питтєвої води, Е, площею 57,3 кв.м; насосна станція сірководневої води №1,Ф', площею 9,9 кв.м; насосна станція сірководневої води №2,Ч, площею 12,0 кв.м; котельня №1,У, площею 158,4 кв.м; котельня №2, І, площею 135,2 кв.м; продуктовий склад, Л, площею 143,5 кв.м; лікувально-діагностичний корпус №5, М, площею 296,8 кв.м; водогрязелікарня, С, площею 879,5 кв.м; очисні каналізаційні споруди, П, площею 195,4 кв.м; станція насосна каналізаційна, О, площею 18,0 кв.м; галерея, В, площею 70,0 кв.м; водонапірна башня №1, Ш, площею 4,4 кв.м; склад лісоматеріалів, И, площею 41,0 кв.м; спальний корпус №2, К, площею 280,0 кв.м; теплиця, Т, площею 79,4 кв.м; хлораторна, У', площею 19,4 кв.м; підстанція, Ф, площею 22,8 кв.м; водонапірна башня, Х, площею 13,6кв.м; ГРП, Х', площею 8,7 кв.м.; присуджено до стягнення з приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України ,,Укрпрофоздоровниця" в доход Державного бюджету України 27 879 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013р. у справі № 5010/1931/2011-П-16/72, відповідач-3 - приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України ,,Укрпрофоздоровниця" - подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що згідно із ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. 18.11.1990 р. Президія Ради Загальної конфедерації професійних спілок СРСР прийняла постанову «Про затвердження Договору про закріплення прав з володіння, користування та розпорядження профспілковим майном», якою затверджено Договір про закріплення прав з володіння, користування та розпорядження профспілковим майном, згідно з яким Федерації незалежних профспілок України були передані права по володінню, користуванню і розпорядженню майном, що належало ВЦРПС і її правонаступнику - Загальній конфедерації праці на території України. Даний правочин є дійсним, ніким не оскаржений. Спірне майно передано відповідачу при його створенні на підставі постанови Президії ради Федерації Незалежних Профспілок України №11-1-1 від 22.11.91р. «Про створення акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Постановою Ради Фонду профспілкового майна ЗКП від 16.01.1992 р. права ФНПУ по володінню, користуванню і розпорядженню профспілковим майном були підтвердженні. Факт передачі майнового комплексу підтверджується актом прийому-передачі майна Федерації незалежних профспілок України у власність акціонерного товариства лікувально- оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» від 24.01.1992р.. Оскільки профспілкові організації ФПУ вийшли із загальносоюзного підпорядкування ще в жовтні 1990 р., на них не поширюються норми Закону України «Про підприємства, установи, та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» від 10.09.1991 р., постанови Верховної ради України «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього СРСР, що розташовані на території України» від 10.04.1992 р.. Посилається апелянт також на факти, встановлені судами при розгляді інших справ.

На підставі викладеного апелянт просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013 року у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 скасувати та відмовити у позові повністю.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №5010/1931/2011-П-16/72 розподілено для розгляду головуючому - судді Костів Т.С.

Розпорядженням в.о. голови суду від 24.07.2013 року у склад колегії для розгляду справи №5010/1931/2011-П-16/71 господарського суду Івано-Франківської області введено суддів - Малех І.Б., Желіка М.Б.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2013р. поновлено пропущений строк на оскарження рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013 р. у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 в апеляційному порядку та подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 03.09.2013 р.

Згідно розпорядження голови суду від 03.09.2013 року, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Желіка М.Б. в склад колегії суддів для розгляду справи № 5010/1931/2011-П-16/71 господарського суду Івано-Франківської області введено замість судді Желіка М.Б. - суддю Марка Р.І.

Ухвалою суду від 03.09.2013 року розгляд справ відкладався з підстав, викладених у ній.

Розпорядженням голови суду від 24.09.2013 року у зв'язку із перебуванням судді Марка Р.І. у складі іншої судової колегії, в склад колегії для розгляду вищезазначеної справи введено замість судді Марка Р.І.- суддю Желіка М.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2013 року провадження у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 зупинено у зв'язку із призначенням по останній судової експертизи.

Згідно розпорядження голови суду від 29.09.2014 р. у зв'язку із перебуванням судді Малех І.Б. у відпустці, в склад колегії для розгляду вищезазначеної справи введено замість судді Малех І.Б.- суддю Марка Р.І..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2014 року провадження у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 поновлено.

Ухвалою суду від 06.10.2014 року розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у ній.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року провадження у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 зупинено у зв'язку із призначенням судово-економічної експертизи.

Ухвалою суду від 12.06.2015 року апеляційне провадження у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 поновлено та призначено справу до розгляду на 21.07.2015 року на 10:30 год.

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Желіка М.Б. у відпустці, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 5010/1931/2011-П-16/72, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Плотніцький Б.Д. та Марко Р.І..

Ухвалами суду від 21.07.2015 року та від 28.07.2015 року, розгляд справи відкладався з підстав, викладених у них.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року, у зв'язку із зайнятістю судді Плотніцького Б.Д. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад колегії по справі № 5010/1931/2011-П-16/72, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І., Бойко С.М..

Ухвалою суду від 11.08.2015 року розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у ній.

Згідно розпорядження в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 року, у зв'язку із зайнятістю судді Бойко С.М. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад судової колегії по справі №5010/1931/2011-П-16/72, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Желік М.Б. та Марко Р.І..

Ухвалою суду від 25.08.2015 року розгляд справи відкладався на 29.09.2015 року з підстав, наведених у ній.

Згідно розпорядження голови суду від 29.09.2015 р. у зв'язку із перебуванням судді Марка Р.І. у відпустці, в склад колегії для розгляду справи введено замість судді Кравчук Н.М.- суддю Марка Р.І..

Ухвалою суду від 29.09.2015 року розгляд справи відкладався на 06.10.2015 року з підстав, наведених у ній.

Згідно розпорядження голови суду від 06.10.2015 року, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Кравчук Н.В. для розгляду справи № 5010/1931/2011-П-16/71 господарського суду Івано-Франківської області введено замість судді Кравчук Н.М. суддю Марка Р.І..

06.10.2015 року апеляційне провадження у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 зупинено у зв'язку із призначенням по останній судової експертизи.

Ухвалою суду від 06.07.2016 року апеляційне провадження у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 поновлено та призначено справу до розгляду на 02.08.2016 року.

Ухвалами суду від 02.08.2016 року та від 29.08.2016 року розгляд справи відкладався з підстав, викладених у них.

Представнику сторони роз'яснено його права та обов'язки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 06.09.2016 року з'явився представник позивача- Фонду державного майна України, проти апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення по суті спору.

Представники від прокуратури, відповідачів та третіх осіб по справі в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановлено судом першої інстанції, постановою Ради Міністрів УРСР №606 від 23.04.1960 р. "Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР" було зобов'язано Міністерство охорони здоров'я УРСР передати до 01.05.1960 Українській республіканській Раді профспілок всі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку, санаторні пансіонати, курортні поліклініки, що знаходились у віданні Головного управління курортів, санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР, а також санаторії і будинки відпочинку, що будуються для цього управління згідно додатків.

В додатку №1 до даної постанови в переліку санаторіїв, будинків відпочину і пансіонатів, що передаються Українській республіканській Раді профспілок по Трускавецькому територіальному управлінню вказано санаторій "Черче", Станіславська область, Рогатинський район, кількість ліжок - 250. У п.2 цієї постанови зазначено, що передачу даного майна у відання слід здійснити безоплатно.

Оскільки ст.5 Конституції УРСР 1937 року визначала, що соціалістична власність в УРСР має або форму державної власності (всенародне добро), або форму кооперативно-колгоспної власності (власність окремих колгоспів, власність кооперативних об'єднань), при здійсненні передачі вказаного майна від Міністерства охорони здоров'я УРСР Українській республіканській Раді профспілок не відбулось зміни соціалістичної форми власності.

В ст. 87 ЦК УРСР 1963р., визначено соціалістичну власність, до якої віднесено державну (загальнодержавна) власність; колгоспно-кооперативну власність; власність профспілкових та інших громадських організацій.

Відповідно до ст.89 ЦК УРСР 1963р., державна власність - спільне надбання всього радянського народу, основна форма соціалістичної власності; держава є єдиним власником всього державного майна. Виходячи з того, що при зміні суб'єкта не змінювалась форма власності, а законодавство про власність не передбачало автоматичного набуття профспілковими організаціями у власність закріпленого за ними майна, суд першої інстанції дійшов висновку, що Українська республіканська Рада профспілок не набула права власності на спірне майно і дане майно не вибувало з державної власності.

Посилання скаржника на те, що згідно із ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, а 18.11.1990 р. Президія Ради Загальної конфедерації професійних спілок СРСР прийняла постанову «Про затвердження Договору про закріплення прав з володіння, користування та розпорядження профспілковим майном», якою затверджено Договір про закріплення прав з володіння, користування та розпорядження профспілковим майном, згідно з яким Федерації незалежних профспілок України були передані права по володінню, користуванню і розпорядженню майном, що належало ВЦРПС і її правонаступнику -Загальній конфедерації праці на території України, не беруться до уваги враховуючи, що підставність застосування до даних відносин положень ст. 128 ЦК УРСР не була доведена належними доказами. Не доведено належність і правомірність відповідного суб'єкта здійснювати передачу спірного майна у власність іншій особі. Той факт, що санаторій "Черче" міститься в переліку об'єктів профспілкового майна, закріпленого за Федерацією незалежних профспілок України згідно договору про закріплення прав по володінню, користуванню та розпорядженню профспілковим майном від 18.11.1990, не свідчить про набуття права власності на нього, оскільки держава в особі уповноважених органів не була стороною даного договору. Відтак, та обставина, що спірне майно передано відповідачу при його створенні на підставі постанови Президії ради Федерації Незалежних Профспілок України №11-1-1 від 22.11.91р. «Про створення акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» підлягає такій оцінці, що суб'єкт, який здійснював передачу, не міг передати тих прав щодо спірного майна, якими сам не був наділений. Зазначене не спростовується датою виходу профспілкових організацій ПФУ із загальносоюзного підпорядкування.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про власність" в редакції, чинній на час існування спірних відносин, лише власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. При цьому, відсутність у Фонду державного майна України правовстановлюючих документів та реєстрації права власності не впливає на оцінку спірних відносин враховуючи, що законодавство, чинне на час створення спірних об'єктів нерухомого майна, не пов'язувало виникнення права власності з його оформленням та реєстрацією.

Згідно Статуту Федерації професійних спілок України, зареєстрованих Міністерством Юстиціїї 07.03.2000, свідоцтво №1350, Федерація професійних спілок України є правонаступником Української республіканської ради профспілок та Федерації незалежних профспілок України. Постановою Президії Ради Федерації незалежних професійних спілок України від 22.11.1991 року було прийнято рішення про створення на базі санаторно-курортних закладів, підприємств, об'єднань та установ профспілок України за пайовим внеском Фонду соціального страхування України акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" з акціонерним капіталом 1089384 тис.крб. Установчий договір про створення АТ "Укрпрофоздоровниця" був укладений 04.12.1991.

Пунктом 2.4. даного договору було передбачено випуск засновницького пакету акцій на виділений капітал. Передача майна Федерації незалежних професійних спілок України акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" з посиланням на постанову президії Ради Федерації незалежних професійних спілок України від 22.11.1991 відбулось згідно акту від 24.01.1992 з додатком. В переліку під п.12 Прикарпатського об'єднання санаторно-курортних закладів профспілок зазначено санаторій "Черче". Акт не містить посилань на режим передачі спірного майна.

Зі змісту п.1.1. статуту ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" в новій редакції, зареєстрованій 05.05.2011, вбачається, що закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", що було створене відповідно до установчого договору від 04.12.1991, змінило своє найменування на приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" і є повним правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України. Засновником товариства вказана Федерація професійних спілок України, яка є правонаступником Ради Федерації незалежних профспілок України. В розділі 4 даного статуту врегульовано питання капіталу товариства та його цінних паперів.

Відповідно до переліку об'єктів нерухомості санаторно-курортних установ станом на 01.01.1992, наданому Прикарпатським відділенням ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" згідно листа №316 від 16.11.1999 (а.с.166-168 т.І), до складу санаторію "Черче" входили спальні корпуси №1, №2, №3, №4, лікувально-діагностичний корпус №5, адміністративний корпус №7, клуб-їдальня, водогрязелікарня, гараж на 5 автомашин, котельні №1, №2, каналізаційні споруди, навіс для зберігання твердих матеріалів, теплиця, башня БР-25, арт.скважина, басейн сірководню, відстійник грязі, паропровід, водопровід-Черче, внутрішньоплощадочні сіткиводопроводів, насосні станції, трансформаторна підстанція, обладнання АТС, склад хлора, теплотраса від 3 до 5 км. Рік введення в експлуатацію даних об'єктів від 1929 до 1978. Враховуючи посилання скаржника на відмінності у складі та вартості майна,яке передавалось державою і яке було зведено за власні кошти право попередників відповідача, судом призначалась експертиза.

Згідно із висновком судової інженерно-технічної експертизи №3538/3539 від 29.08.2014 р., встановлено, що роботи по реконструкції та поліпшенню конструктивних елементів будівель майнового комплексу «Санаторію «Черче», котрі були закінченими будівництвом об'єктами станом на 23.04.1960 року та були передані згідно з постановою Ради Міністрів Української РСР від 23.04.60р. №606 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» у період з 23.04.1960 року по теперішній час. Тільки будівлі водогрязелікарні «С» призвели до зміни фізичних характеристик будівлі (геометричні розміри). Таким чином, внаслідок поліпшень будівлі водогрязелікарні «С» майнового комплексу «Санаторію «Черче» створено нове майно (нову річ). Зміни геометричних розмірів інших об'єктів відсутні.

Станом на 23.04.1960 року тільки частина будівель та споруд майнового комплексу «Санаторію «Черче» (Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Черче, вуя. Лепких Братів 69) була закінчена будівництвом та мала наступну площу: адміністративний корпус №7, А, загальною площею 220,8 кв.м. - побудовано в 1930 р.; спальний корпус №2, К, площею 280,0 кв.м. - побудовано в 1929 р.; спальний корпус №3,3, площею 175,4 кв.м. - побудовано в 1929 р.; лікувально-діагностичний корпус №5, М, площею 296,8 кв.м. - побудовано в 1933 р.; насосна станція питної води, Е, площею 57,3 кв.м. - побудовано в 1957р.; насосна станція сірководної води, №1, Ф, площею 9,9 кв.м. - побудовано в 1957р.; насосна станція сірководної води, №2, Ч, площею 12,0 кв.м. - побудовано в 1957 р.; водогрязелікарня С, площею 736,4 кв.м. - побудовано в 1929р.. Не були закінченими будівництвом об'єктами, станом на 23.04.1960 року, а були побудовані пізніше наступні будівлі та споруди майнового комплексу «Санаторію «Черче»: клуб-їдальня, Б, площею 1599,7 кв.м. - прийнято в експлуатацію 31.12.1964 р. спальний корпус №1, Г, Г' площею 2269,4 кв.м. - прийнято в експлуатацію 15.03.1975 р.; котельня, №1,У, площею 158,4 кв.м. прийнято в експлуатацію 31.12.1964 р.; котельня, №2,1, площею 135,2 кв.м. - побудовано в 1976 р.; продуктовий склад, Л, площею 143,5 кв.м. - побудовано в 1976 р. очисні каналізаційні споруди, П, площею 195,4 кв.м. - побудовано в 1965 р.; станція насосна каналізаційна, О, площею 18,0 кв.м. - побудовано в 1965 р.; галерея, В, площею 70,0 кв.м. - побудовано в 2005 р.; водонапірна башня №1, III, площею 4,4 кв.м. - побудовану склад лісоматеріалів, И, площею 41,0 кв.м. - побудовану підстанція, Ф, площею 22,8 кв.м. - побудовано в 1965р., водонапірна башня, X, площею 13,6 кв.м. - побудована ГРП, X, площею 8,7 кв.м. - побудовано в 1973 р.; спальний корпус №4, (літ. З описка), площею 109,0 кв.м. - побудовано в 1 згідно книги обліку основних фондів будівель та споруд ДП «Санаторій «Черче» том 137.

Реконструкція та поліпшення конструктивних елементів будівель майнового комплексу «Санаторію «Черче», котрі були закінченими будівництвом об'єктами 23.04.1960 року та були передані згідно з постановою Ради Міністрів Української РСР 23.04.60р. №606 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» у період з 23.04.1960 року по теперішній час проводились, а саме по таких об'єктах: 1) по будівлі адміністративного корпусу №7, А виконано роботи: ззовні будівля обшита пластиковою вагонкою; у віконних прорізах встановленні метало пластикові вікна; покриття даху влаштоване метало черепицею; в коридорі другого поверху влаштована підвісна стеля типу «амстронг»; приміщення кабінетів оздоблені сучасними матеріалами; влаштовано нові внутрішньобудинкові інженерні мережі з обладнанням (опаленні, водопроводу, каналізації); 2) по будівлі водогрязелікарні «С» виконано роботи: в 1977 році здійснено прибудову приміщень грязевого відділення площею 76,4 кв.м., приміщення пральні площею 35,7 кв.м., приміщення для сушіння площею 18,05 кв.м. приміщення для сушіння площею 12,96 кв.м. всього загальна площа прибудованих приміщень становить 143,11 кв.м., проведено ремонт оздоблення фасаду; влаштовано нове шиферне покриття даху; вхідні сходи та площадка оздоблені керамічною плиткою сучасного виробництва; дверні прорізи головного входу заповнені металопластиковими дверима, в інших дверних прорізах встановлені нові дерев'яні дверні полотна, віконні прорізи будинку металопласниковими вікнами; стіни та стелі приміщень коридорів першого поверху та сходової клітки оздоблені пластиковою вагонкою; підлоги в коридорах першого, другого поверхів та стіни другого поверху, підлоги Б приміщеннях ванних кімнат та інших процедурних приміщеннях першого та другого поверхів оздоблені керамічною плиткою сучасного виробництва; мережі внутрішнього водопроводу холодної та гарячої води виконані з пластикових труб сучасного виробництва, встановлено нове санітарнотехнічне обладнання в усіх лікувальних та підсобних приміщеннях; 3) по будівлі насосної станції питної води Е проведено роботи по переплануванню її під склад та проведено роботи по ремонту фасаду, влаштуванню односхилого даху з шиферним покриттям, заміні віконних та дверних блоків; 4) по будівлях спального корпусу №2, К, площею 280,0 кв.м., спального корпусу №3, З, площею 175,4 кв.м., лікувально-діагностичного корпусу №5, М, площею 296,8 кв.м., роботи по реконструкції не проводились, будівлі не експлуатуються; 5) По будівлях насосної станції сірководної води, №1 Ф, площею 9,9 кв.м., насосної станції сірководної води №2, Ч, площею 12,0 кв.м., роботи по реконструкції не проводились, будівлі експлуатуються.

Згідно із висновком №3170 судово-економічної експертизи від 29.05.2015 р., встановлено збільшення вартості нерухомого майна у порівнянні з її залишковою балансовою вартістю до початку реконструкції та поліпшення, а саме: будівля адміністративного корпусу №7А з 49970 грн. (2005 р.) до 153396 (2013 р.); будівля водогрязелікарні С з 142729 крб. (1992 р.) до 1195644 грн. (2013 р.) при початковій вартості 0 крб. (1978 р.).; будівля насосної станції питної води Е з 5760 крб. (1978 р.) до 12215 грн. (2013 р.).

Суд першої інстанції правильно встановив, що спірне майно на даний час знаходиться у володінні та користуванні (на балансі) ДП "Санаторій "Черче" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця", відповідно до статуту якого, затвердженого 22.01.2003, дане підприємство створене ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", яке є засновником і власником майна підприємства (п.1.1, п.1.2.); підприємство є правонаступником Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" (п.1.3.). Підприємство є юридичною особою (п.3.1. Статату). Власником майна підприємства є ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", підприємство володіє і користується належним йому майном без права прийняття рішення про відчуження основних фондів (п.4.3.статату). Статут ДП "Санаторій "Черче" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" в новій редакції був зареєстрований 05.07.2006.

З матеріалів справи вбачається, що спір щодо належності майна ДП «Санаторій «Черче» неодноразово розглядався судами. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2003 у справі №А-6/2009 було задоволено позов ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до виконавчого комітету Черченської сільської ради - визнано недійсним рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради від 27.07.2003 про оформлення права власності ДП "Санаторій "Черче", вирішено - виконавчому комітету Черченської сільської ради розглянути та оформити право власності ДП "Санаторій "Черче" за ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" в місячний термін наступні об'єкти: адміністративний корпус №7, клуб-їдальню, спальний корпус №1, спальний корпус №4,спальний корпус №3, насосну станцію питтєвої води, насосну станцію сірководневої води №1, насосну станцію сірководневої води №2, котельню №1, котельню №2, продуктовий склад, лікувально-діагностичний корпус №5, водогрязелікарню, очисні каналізаційні споруди, станцію насосну каналізаційну, склад хлорного вапна. На виконання даного рішення був виданий наказ №2160 від 24.02.2004. Виконавчий комітет Черченської сільської ради на виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2003 по справі №А-6/209 прийняв рішення №31 від 18.03.2004 про оформлення права власності ДП "Санаторій "Черче" за ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" на наступні об'єкти: адміністративний корпус №7, клуб-їдальню, спальний корпус №1, спальний корпус №4,спальний корпус №3, насосну станцію питтєвої води, насосну станцію сірководневої води №1, насосну станцію сірководневої води №2, котельню №1, котельню №2, продуктовий склад, лікувально-діагностичний корпус №5, водогрязелікарню, очисні каналізаційні споруди, станцію насосну каналізаційну, склад хлорного вапна. Згідно даного рішення Черченською сільською радою було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №413484 (а.с.148 т.П), тип об'єкта - комплекс, адреса об'єкта - Івано-Франківська область, Рогатинський район, с.Черче, вул. Лепких Братів, буд.69, власник - ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", форма власності - приватна, опис об'єкта: адміністративний корпус №7, А, площею 220,8 кв.м.; клуб-їдальня, Б, площею 1599,7 кв.м; спальний корпус №1,Г, площею 2269,4 кв.м; спальний корпус №3,Ж, площею 175,4 кв.м; спальний корпус №4,З, площею 109,0кв.м; насосна станція питтєвої води, Е, площею 57,3 кв.м; насосна станція сірководневої води №1,Ф', площею 9,9 кв.м; насосна станція сірководневої води №2,Ч, площею 12,0 кв.м; котельня №1,У, площею 158,4 кв.м; котельня №2, І, площею 135,2 кв.м; продуктовий склад, Л, площею 143,5 кв.м; лікувально-діагностичний корпус №5, М, площею 296,8 кв.м; водогрязелікарня, С, площею 879,5 кв.м; очисні каналізаційні споруди, П, площею 195,4 кв.м; станція насосна каналізаційна, О, площею 18,0 кв.м.. На підставі даного свідоцтва 14.09.2004 було зареєстроване право власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4729267 від 14.09.2004.

Виконавчим комітетом Черченської сільської ради надалі було прийняте рішення №75 від 11.11.2004 про оформлення права власності і видачу свідоцтва про право власності на будівлі ДП "Санаторій "Черче" за ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" на такі об'єкти: галерея, В, склад лісоматеріалів, И, спальний корпус №2, К, теплиця, Т, електрична підстанція, Ф, водонапірна башня, Х, ГРП, Х', водонапірна башня №1, Ш, насосні станції питтєвої води №2, насосна станція сірководневої води №3, басейн сірководневої води №1, басейн сірководневої води №2, басейн сірководневої води №3, очисні споруди, очисні каналізаційні споруди, хлораторна. На підставі рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради №31 від 18.03.2004 Черченською сільською радою 11.11.2004 за №75 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №192117, в якому вказано тип об'єкта - комплекс, адреса об'єкта - Івано-Франківська область, Рогатинський район, с.Черче, вул. Лепких Братів, буд.69, власник - ЗАТ "Укрпрофоздоровниця". Право власності на підставі даного свідоцтва зареєстроване 04.07.2005, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7666248 від 04.07.2005.

При цьому той факт, що рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради №31 від 18.03.2004 було прийнято на виконання рішення суду, не перешкоджають визнанню його недійсним за позовом власника, який не був учасником процесу у справі №А-6/209. Як передбачено ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Що стосується посилання апелянта на факти, встановлені у справах №137/7, №48/202-20/191, то слід взяти до уваги вказівки, які містяться в постанові Вищого господарського суду України від 18.12.2012, які в силу приписів ст.111-12 ГПК України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Вищим господарським судом України визначено, що склад сторін у цих справах не є тим самим складом сторін у справі, що розглядається, а тому вказані обставини підлягають з'ясуванню на загальних підставах у відповідності до ст.43 ГПК України.

Згідно із ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави України, право власності здійснюють відповідні органи державної влади. Власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

При цьому той факт, що рішення виконавчого комітету Черченської сільської ради №31 від 18.03.2004 було прийнято на виконання рішення суду, не перешкоджають визнанню його недійсним за позовом власника, який не був учасником процесу у справі №А-6/209. Як передбачено ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Склад сторін у справі №А-6/209 був іншим. Що стосується посилання скаржника на факти, встановлені у справах №137/7, №48/202-20/191, то слід взяти до уваги вказівки, які містяться в постанові Вищого господарського суду України від 18.12.2012, які в силу приписів ст.111-12 ГПК України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Вищим господарським судом України визначено, що склад сторін у цих справах не є тим самим складом сторін у справі, що розглядається, а тому вказані обставини підлягають з'ясуванню на загальних підставах у відповідності до ст.43 ГПК України.

На виконання обов'язкових вказівок Вищого господарського суду України у постанові від 18.12.2012 р., суд першої інстанції досліджував відносини землекористування щодо відповідної земельної ділянки. Скаржник в апеляційній скарзі не заперечував правильності та належності дослідження таких питань, акцентуючи увагу на факті та моменті передачі йому спірного майна.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013 року у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Київ за № 04-09/689 від 05.07.2013 р.- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2013 року у справі № 5010/1931/2011-П-16/72 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 09.09.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Марко Р.І.