УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.09.2016Справа № 910/17069/16

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «ТОР» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення 100812,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «ТОР» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення 100812,10 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.15), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Листом Головного управління Державного казначейства України у місті Києві № 06-08/327-1049 від 30.01.2012, згідно з Бюджетним кодексом України, Законом України «Про судовий збір», визначено банківські реквізити для сплати судового збору до Господарського суду міста Києва, а саме: одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України (ГУ ДКCУ) у м. Києві, , банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України (ГУ ДКCУ) у м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код платежу: 22030101, призначення платежу: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), господарський суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа) код 05379487.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви №45/1 від 21.07.2016, позивачем, на підтвердження сплати судового збору додано платіжне доручення №365 від 14.06.2016 на суму 295 грн. та платіжне доручення №618 від 01.10.2016 на суму 1218 грн.

Одночасно, відповідно до ст.9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте, отримувачем грошових коштів відповідно до платіжного доручення №618 від 01.10.2016 на суму 1218 грн. зазначено господарський суд Миколаївської області, в той час, як позов №45/1 від 21.07.2016 Товариством з додатковою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «ТОР» подано безпосередньо до Господарського суду міста Києва.

Отже, вказаний документ не може бути належним та допустимим доказом сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «ТОР»з доданими до неї документами, повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Я.В. Маринченко