РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Справа № 906/552/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі Першко А.А.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району на ухвалу господарського суду Житомирської області від 14 липня 2016 року у справі № 906/552/16 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району

до відповідачів: 1) Новоград-Волинської міської ради; 2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про визнання незаконним та скасування п.43.1 рішення 28 сесії 6 скликання №731, визнання недійсним земельного аукціону від 25.05.2015р., визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,3774 га

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідач 1 - ОСОБА_2, представник за довіреністю №04/987 від 13 травня 2016 року;

відповідач 2 - ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_1 від 18 серпня 1996 року

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Новоград-Волинська КЕЧ району (надалі - Позивач) звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом до Новоград-Волинської міської ради (надалі - Відповідач 1) та до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - Відповідач 2) про:

· визнання незаконним та скасування пункту 43.1 рішення 28 сесії 6 скликання Новоград-Волинської міської ради Житомирської області №731 "Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах на АДРЕСА_1, площею 0.3774 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.03);

· визнання недійсним земельного аукціону від 25 травня 2015 року про продаж права оренди земельної ділянки площею 0,3774 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 в межах Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, оформлений протоколом № 12/06;

· визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між Новоград-Волинською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1, м. Новоград-Волинський , загальною площею 0,3774 га.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14 липня 2016 року у справі №906/552/16 провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, Позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 14 липня 2016 року винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки приймаючи рішення 31 березня 2015 року та оформлюючи право власності на спірну земельну ділянку і організовуючи земельний аукціон Відповідач 1 реалізував свої повноваження власника землі, вступила з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини, як рівний учасник земельних відносин. Відтак, апелянт вважає, що внаслідок дій з боку органів місцевого самоврядування були порушені права держави в особі Позивача на земельну ділянку.

Разом з тим, скаржник зазначає, що відповідно до пунктів 1.1-1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»: справи у спорах про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, якими порушуються права суб'єктів господарювання, а так само і держави, на користування земельною ділянкою, підвідомчі господарським судам; у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають, зокрема спори, пов'язані з захистом права на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що даний спір виник із земельних відносин між суб'єктами двох форм власності державної та комунальної, у зв'язку із порушенням порядку набуття такого права комунальною громадою в особі Відповідача 1, а тому підвідомчий господарському суду.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/552/16 у складі: головуючий суддя Василишин А,Р., суддя Петухов М.Г., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02 серпня 2016 року апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 02 серпня 2016 року, Відповідач 1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 95-100).

Розпорядженням в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - Лиманської Л.В. від 16 серпня 2016 року у справі № 906/552/16 в зв'язку із перебуванням у відпустці судді Петухова М.Г. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) в справі, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16 серпня 2016 року автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до її складу та визначено новий склад, а саме: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Юрчук М.І., суддя Бучинська Г.Б.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2016 року розгляд справи було відкладено на 07 вересня 2016 року на 14:10 год.

01 вересня 2016 року від Відповідача 1 на поштову адресу суду був надісланий відзив на апеляційну скаргу (додаткові пояснення), в яких останній, з підстав, викладених в ньому, вважає, що Відповідач 2 в оспорюваних аукціоні та договорі оренди виступав як фізична особа, яка має реєстраційний номер облікової картки платника податків (а.с. 111-114).

В судовому засіданні від 17 серпня 2016 року та 07 вересня 2016 року представники Відповідача 1 та Відповідача 2 заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Позивача в судове засідання від 17 серпня 2016 року та 07 вересня 2016 року не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників Відповідача 1 та Відповідача 2, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, 31 березня 2015 року на 28 сесії 6 скликання Новоград-Волинської міської ради Житомирської області прийнято рішення №731 "Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин" (а.с.11), пунктом 43.1 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах на АДРЕСА_1, площею 0.3774 га (кадастровий номер НОМЕР_2)для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.03) .

Право оренди на зазначену земельну ділянку було реалізовано на публічних торгах Новоград-Волинською міською радою 25 травня 2015 року, про що складено відповідний протокол №12/06 від 25 травня 2015 року (а.с.12) та укладено договір оренди земельної ділянки з громадянином ОСОБА_1 (а.с 13-14).

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких участь беруть суб'єкти господарської діяльності.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору обумовлена в статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, договір оренди землі від 25 травня 2016 року укладений між Новоград-Волинською міською радою та громадянином ОСОБА_1. При детальному дослідженні даного договору колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що як в тексті даного договору, так і в реквізитах у графі «Орендар» ОСОБА_1 вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, та розділу II Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерсва фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (надалі - Порядок), облік платників податків в органах ДПС ведеться за податковими номерами.

Пунктом 2.2 розділу II порядку визначено, що податковим номером платника податків є реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку у паспорті.

Відповідно до приписів статтей 41, 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України, підпункту 2 пункту 4 Положення про Міністерство доходів і зборів України, наказом Міністерства фінансів України від 10 грудня 2013 року № 779, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 року за № 2211/24743, затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке розроблено з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків. А саме, згідно розділу II даного Положення усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Пункт 10 розділу VII Положення передбачає. що за зверненням фізичної особи, її законного представника або уповноваженої особи, контролюючий орган видає документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, за формою, наведеною у додатку 3 до даного Положення, відповідно до порядку, визначеного цим Положенням (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті). У такому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Враховуючи вищевикладене, поняття "ідентифікаційний код" у зв'язку із змінами в податковому законодавстві не існує, а передбачене поняття "реєстраційний номер облікової картки платника податків". Тому колегія суддів, констатує, що в реквізитах договору оренди земельної ділянки від 25 травня 2015 року зазначено саме поняття "реєстраційний номер облікової картки платника податків" громадянина ОСОБА_1 Відтак, в суду відсутні докази, що б вказували на те, що даний договір сторона укладала саме як підприємець, а не громадянин

Відповідно до вищезазначеного, суд приходить до висновку, що Відповідач 2 в оспорюваних аукціоні та договорі оренди виступав як фізична особа, яка має реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Згідно пункту 1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин, господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. Пункт 1.4 даної Постанови визначає, що господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають з публічно-правових відносин, у яких держава та територіальні громади через свої органи беруть участь з метою реалізації владних повноважень, а також справи, пов'язані з оскарженням правових актів, спрямованих на здійснення повноважень управління у земельних відносинах.

31 березня 2015 року на 28 сесії 6 скликання Новоград-Волинської міської ради Житомирської області прийнято рішення №731 "Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин" (а.с.11), пунктом 43.1 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах на АДРЕСА_1, площею 0.3774 га (кадастровий номер НОМЕР_2)для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.03).

Зміст вказаного рішення вказує на те, що воно передбачає відносини приватноправового характеру лише на майбутнє (проведення аукціону, укладення договору з переможцем), однак саме рішення, яке прийняте в порядку реалізації владних повноважень міської ради, стосується невизначеного кола осіб і в момент його прийняття не несе в собі відносин цивільно-правового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином спір про визнання незаконним та скасування рішення Новоград-Волинської міської ради віднесений до компетенції адміністративних судів, отже не підлягає вирішенню в господарських судах України, тому суд припиняє провадження у справі в цій частині на підставі пункту 1чатини 1 статті 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Рівненський апеляційний господарський суд, констатує, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, а тому, як наслідок, правомірно віднесено підвідомчість даного спору до компетенції адміністративних судів.

З огляду на все вищевказане у даній судовій постанові, доводи Позивача, висвітлені в апеляційній скарзі, є безпідставними, спростовуються усім вищеописаним в даній судовій постанові, а тому Рівненський апеляційний господарський суд не бере їх до уваги.

З огляду на усе вищевисвітлене у даній судовій постанові, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу господарського суду Житомирської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Позивача - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 14 липня 2016 року у справі №906/552/16 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

5. Справу № 906/552/16 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Юрчук М.І.