ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 року Справа № 904/5193/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Кузнецова В.О., Вечірка І.О.

при секретарі: Погорєловій Ю.А.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1- предст., дов. №96/28-06 від 27.05.2016р.

ОСОБА_2- предст., дов. №11/28-06 від 04.01.2016р.

відповідача: ОСОБА_3 предст., дов. №087 від 06.06.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» (м. Дніпро) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016р. у справі № 904/5193/16

за позовом: комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро)

до: приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» (м. Дніпро)

про: стягнення 214884 грн. 80 коп. заборгованості за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року у справі №904/5193/16 (суддя Загинайко Т.В.) задоволено позов комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро) до приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» (м. Дніпро) про стягнення 214884 грн. 80 коп. заборгованості за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №0001 від 19.05.2003р. та окрім того, стягнуто 3223 грн. 27 коп. витрат по сплаті судового збору.

Приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» - відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016р. у справі №904/5193/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Посилаючись на викладені в п. 4.2.2., п. 4.2.5. договору та п. 5.18 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України обовязки споживача щодо належного експлуатування водопровідних та каналізаційних систем, приладів та пристроїв на них, які знаходяться у нього на балансі, відповідач вказує на те, що не несе відповідальність за пошкодження водопровідної мережі d-150 мм по вул. Волжській. Позивач не передавав відповідачу водопровідний колодязь по вул.. Волжській, в т.ч. в розміщеному в ньому водопровідний ввод d-100 мм та водопровідні мережі d-150 мм. Схема підключення до мереж водопроводу та каналізації №26658 не має жодного відношення до договору №0001 від 19.05.2003р. про надання послуг водопостачання та водовідведення, не має підписів та печаток сторін, не надана для огляду в судовому засіданні в оригіналі, а отже не може бути належним доказом. Рішення прийнято судом першої інстанції в порушення вимог пунктів 3.3, 3.4., 10.1. Правил та необґрунтовано здійснено нарахування за нераціональне використання води внаслідок витоків води 214884,80 грн. за розрахунковий період -30 календарних днів. Судом не враховано, що відповідачем надано до матеріалів справи докази відсутності пошкоджень водопровідних мереж позивача по вул.. Волжській станом на 17.02.2016р., що підтверджується актом №2 технічного огляду від 17.02.2016р. Враховуючи цей акт, безоблікове водокористування необхідно розраховувати з 17.02.2016р.

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради позивач, у відзиві на апеляційну скаргу і представник у судовому засіданні пояснив, що рішення суду є законним і обґрунтованим. Позивач зазначив, що сторонами був укладений договір №0001 про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Правопорушення було зафіксоване шляхом складання акту від 18.02.2016 року, який підписаний представником відповідача без заперечень. За змістом цього акту виток води був в водопровідному вводі після запірної арматури. За таких обставин позивач вважає, що місцевий господарський суд прийняв правомірне рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні оголошена вступна те резолютивна частини постанови.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що між державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська, правонаступником якого є комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (Водоканал) та відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» (Абонент) 19.05.2003р. був укладений договір №0001 про надання послуг водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 1.1. договору його предметом є зобовязання Водоканалу з надання абоненту послуг водопостачання та водовідведення, а також зобовязання абонента з оплати наданих послуг.

Пунктами 9.1, 9.2 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами 19.05.2003р. та діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 19.05.2004р., а в частині здійснення розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості. Якщо за місяць до припинення дії Договору жодна зі сторін не заявить про наміри внести в нього зміни, доповнення або про відмову від даного Договору він продовжує свою дію на наступний рік.

До визначених договором прав Водоканалу входить право обстеження водопровідних та каналізаційних систем Абонента, приладів і пристроїв на них, контроль раціонального водоспоживання (п. 3.1.1. договору).

Абонент же за п. 4.2.2. зобовязаний належним чином експлуатувати водопровідні і каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них, які знаходяться у нього на балансі.

18.02.2016р. представниками позивача за участю представників відповідача було проведено обстеження мереж водопостачання та водовідведення обєкта водоспоживання, що належить ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (договір від 19.05.2003р. №0001), про що був складений відповідний акт за №182064. Актом зафіксовано, що на момент перевірки водопровідний колодязь по вул. Волжській на місці підключення водопровідного вводу d-100 мм на коксохімічне виробництво від водопровідних мереж d-150 мм заповнений водою; в присутності майстра відділу водопостачання ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» ОСОБА_4 аварійною службою УЕВС-2 Ленінського району було здійснено відкачку води, після чого було встановлено витік водопровідного вводу d-100 мм на коксохімічне виробництво після запірної арматури d-100 мм на вводі; аварійною службою УЕВС-2 Ленінського району здійснено перекриття запірної арматури на вводі для усунення витоку робітниками заводу; прилад обліку на коксохімічне виробництво встановлений у колодязі на відстані приблизно 15 погонних метрів від місця врізки; у присутності представників водоканалу робітниками ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» витік був усунений шляхом встановлення хомута на ушкодженій ділянці водопровідного вводу. Таким чином, при обстежені виявлено витік водопровідного вводу d-100 мм на коксохімічне виробництво в колодязі на місці врізки, що є порушенням пункту 10.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008р. №190.

На підставі акту у відповідності до п.3.3,п. 3.4. та п. 10.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. N190 позивачем за період з 19.01.2016р. по 18.02.2016р. за безоблікове водокористування проведено розрахунок суми боргу відповідача, який склав 214884,80 грн.

03.03.2016р. за №1531/9-16 позивач направив відповідачу акт від 23.02.2016р. №55 прийому-передачі наданих послуг за договором від 19.05.2003 №0001, згідно якого за вищезазначений період Водоканал передав, а Абонент прийняв в обсязі водопостачання 42534,60м 3 на суму 214884,80 грн.

Акт був отриманий відповідачем 25.03.2016р., що підтверджується копією рекомендованого поштового повідомлення з описом вкладення, проте підписаний не був.

Згідно копій фіскального чеку відділення поштового звязку №6082 від 05.05.2016р. та опису вкладення позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №1075/28-06 з вимогою оплатити суму заборгованості.

Посилаючись на підписання претензії не уповноваженою особою, відповідач листом №3322 від 10.06.2016р., залишив її без розгляду.

Несплата відповідачем суми заборгованості стала підставою для звернення позивача з відповідними позовними вимогами до господарського суду.

Згідно ч.2. ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1).

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України).

За ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Положеннями ч. 4 ст. 179 ГК України При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Статтею 629 ЦК України встановлено обовязковість договору для виконання сторонами.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання визначені у Законі України від 10.012002р. №2918-ІІІ «Про питну воду та питне водопостачання» (із змінами і доповненнями).

Приписами ст. 19 наведеного Закону встановлено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема, з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Статтею 22 зазначеного Закону закріплені обовязки споживачів питної води. Зокрема, споживачі зобовязані раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 23 Закону виробник має право здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, сприяти впровадженню засобів обліку та регулювання споживання питної води.

Як було встановлено місцевим господарським судом та вбачається з п. 1.2 Статуту приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» відповідач в порядку правонаступництва набув прав і обовязків за договором №0001 про надання послуг водопостачання та водовідведення від 19.05.2003р.

Пунктом 10.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 визначено, що у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньобудинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п. 3.3 цих Правил. Розрахунок з виробником за нераціональне використання води внаслідок витоків здійснює споживач, у якого на балансі, в експлуатації, обслуговуванні перебуває внутрішньобудинкова система водопостачання. Виробник має право разом із споживачем здійснювати відповідно до умов договору вибіркову перевірку технічного стану внутрішньобудинкової системи водопостачання споживача, про що складається акт.

Виток води - це витікання води через нещільність або пошкодження трубопроводів, їх з'єднань, сальників і запірних органів водопровідної арматури під дією тиску води (п. 2 Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води житлово-експлуатаційними підприємствами й організаціями, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 14.05.2008р. №126).

Згідно п. 15.2 Правил, виробники та споживачі зобов'язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

При цьому п. 14.1 Правил встановлено, що вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються тим підприємством, у якого ці об'єкти перебувають на балансі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на схему водопровідних та каналізаційних мереж №26658, де визначено місце приєднання трубопроводу d-100 мм до магістральних мереж водопроводу d-150 мм.

Позивач надав довідку про те, що водопровідні мережі за адресою на розі вул. Коксова та вул. Волжська Д-150мм (у тому числі колодязь ВК-2) знаходяться на його балансі Водопровідний ввід - трубопровід d-100 мм, з якого було встановлено виток води та запірна арматура, вважає, позивач знаходиться на балансі відповідача (а.с. 68).

За довідкою відповідача №4501 від 04.08.2016р. на його балансі знаходиться внутризаводской трубопровід питної води, включаючи комерційний вузол обліку «Эргомера-125», узгоджений до обліку з КП «Дніпроводоканал» за адресою: м. Дніпро, кут вул. Волжська і вул. Коксова (для поставки питної води на коксохімічний майданчик підприємства). Водопровідні мережі, водопровідні колодязі та інше майно, що знаходиться за комерційним вузлом обліку «Эргомера-125», ПАТ «Євраз ДМЗ» не належить і на його балансі не знаходиться (а.с.72).

Водопровідний ввід згідно п. 1.2. Правил - трубопровід від розподільчої (внутрішньоквартальної або вуличної) мережі до зовнішньої стіни будинку або межі території об'єкта з колодязем і запірною арматурою у місці приєднання до водопровідної мереж.

Пунктом 5.2. Правил передбачено, що вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Межа балансової належності згідно п. 1.2. Правил - лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами.

Вирішальним у даному спорі є встановлення меж балансової належності водопровідних мереж - лінії розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами.

Акт розмежування балансової належності водопровідних мереж - офіційний документ, що містить інформацію про власника мереж, місцерозташування комунікацій і про зони відповідальності балансоутримувача мережі і водопостачальні компанії. Даний акт необхідний для споживачів, водопровідні мережі яких приєднані безпосередньо до міських мереж водопроводу.

Акт розмежування балансової належності є однією з основних частин паспорта водного господарства та обов'язковим документом при укладенні договору між абонентом і компанією, що поставляє воду.

Межі балансової належності - визначаються водопоставлющей організацією і вказуються схематично в документі з прив'язками до елементів споруд системи водопостачання та водовідведення між абонентом (користувачем) і виробником (водопостачальною компанією). Обсяг витрат води фіксується засобами обліку - лічильниками, встановленими на межі балансової належності.

Як вбачається зі змісту договору №0001 від 19.05.2003р. до додатків договору входить додаток №4 Акт розділу балансової належності водопровідних мереж. Натомість додатку №4 позивачем надано не було.

02.06.2011р. на підставі додаткової угоди до договору №0001 від 19.05.2003р про надання послуг водопостачання та водовідведення було долучено обєкт, що розташований за адресою вул.. Коксохімічна, 1. Підставою для укладання угоди, як вбачається з матеріалів справи було завершення процедури реорганізації ВАТ «Дніпрококс» (м.Дніпропетровськ, вул.. Коксохімічна, 1) шляхом приєднання до ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського (зараз ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ»).

Суд апеляційної інстанції погоджується із відповідачем, що схема водопровідних та каналізаційних мереж №26658 не може бути належним і допустимим доказом встановлення меж балансової належності водопровідних мереж, оскільки не підтверджує, що вона була виготовлена до договору №0001 від 19.05.2003р. та погоджена сторонами.

Додатковою угодою також не визначені межі балансової належності мереж виробника і споживача.

Крім того, з укладеної між сторонами додаткової угоди вбачається, що п. 2 Абонент зобовязався строком до 01.06.2011р. звернутися до Водоканалу для укладення договору в новій редакції з урахуванням змін у Абонента та діючого законодавства.

Сторони у додатковій угоді виклали розділ 9 договору «Строк дії договору» у новій редакції: «п. 9.1.Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє в частині обовязків Водоканалу за договором до 31.12.2011р., а в частині обовязків Абонента до повного його виконання».

Пункт 9.2. договору щодо подовження дії договору був виключений сторонами.

Відповідач листом №3080 від 21.05.2015р. відмовився укласти новий договір, посилаючись на підп.. 2.2.1. п. 2.2 та п. 2.2.10. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг 10.08.2012р. N 279 (з чим напевно погодився і позивач).

Згідно підп.. 2.2.1. та 2.2.10 п.2.2. провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення можливе при виконанні таких умов, зокрема, як наявності у ліцензіата договорів (попередніх договорів) зі споживачами відповідно до чинного законодавства.

Недопущення, зловживання монопольним становищем у будь-якій формі. Суб'єкт господарської діяльності не має права відмовити у приєднанні до своїх мереж водопостачання та/або водовідведення мереж споживача (та/або створювати будь-які перешкоди) у разі виконання останнім відповідних технічних умов на підключення (приєднання). Суб'єкти господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення не можуть припиняти свою діяльність або зменшувати обсяги постачання питної води та водовідведення, якщо необхідність такого обмеження не встановлена законодавством України.

Натомість сторонами не враховано, що мова йде про попередні договори, які під час надання послуг водопостачання та водовідведення (у тому числі і на час виникнення спору) є чинними та відповідають чинному законодавству. Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач не відмовляв у приєднанні до своїх мереж водопостачання та/або водовідведення мереж споживача, не припиняв та не зменшував обсяги постачання питної води та водовідведення.

Цими ж Ліцензійними умовами встановлено, що суб'єкти господарювання зобов'язані: надавати послуги споживачам згідно з умовами договору, укладеного відповідно до типового договору, затвердженого відповідним нормативно-правовим актом (підп..2.3.2 п. 2.3).

Частиною 1 ст. 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач свої обовязки з укладання нового договору не виконав, а отже з 01.01.2012р. договір про надання послуг водопостачання та водовідведення від 19.05.2003р. №0001 припинився.

Таким чином, позивач позбавлений права посилатись на умови договору, який є не дійсним (припиненим) на час виникнення спору та яким не визначені межі балансової належності водопровідних мереж з урахуванням долучення нового обєкту. Вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості за витік води, у звязку з недоведеністю протиправних дій ПАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод», не підлягають задоволенню.

Наведені доводи та чинне законодавство свідчать про неповне зясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору а отже, виключають можливість висновку про правильність застосування господарським судом Дніпропетровської області норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» (м. Дніпро) задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року у справі №904/5193/16 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позовних вимогах відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (49101,м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А, ) на користь приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3545,60 грн.

Зобовязати господарський суд Дніпропетровської області видати наказ відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 ГПК України.

(постанова виготовлена у повному обсязі 15.09.2016 року)

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: В.О. Кузнецов

ОСОБА_5