КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа№ 911/632/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Миколаєнко В.М. довіреність № б/н від 28.09.15

від позивача: Миколаєць Ю.М. довіреність № б/н від 05.09.16

від відповідача 1: Колода Є.Г. довіреність № 11 від 17.02.16

від відповідача 2: Ющенко І.М. довіреність № 2-17/350 від 27.01.16

від третьої особи 1: Зубарєва Н.В. довіреність № 537 від 31.12.15

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

прокурор: Літковець Ю.А. посвідчення №031878 від 02.02.15

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій"

на рішення Господарського суду Київської області від 30 листопада 2015 року

у справі № 911/632/15 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій"

до 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області;

2. Броварської міської ради

теретя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Фонду державного майна України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Управління освіти і науки Броварської міської ради

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Пухівська сільська рада Броварського району Київської області

за участю Прокуратури Київської області

про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Броварський завод будівельних конструкцій" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно, а саме п'ятиповерхову будівлю гуртожитку літ "А" площею 4103 кв.м. за адресою м. Бровари, вул. Гагаріна 12-А; будівлю дитячого садка №22 "Трембіта" площею 1963,7 кв.м. за адресою м. Бровари, бульвар Незалежності 8-А; двоповерхову будівлю дитячого садка "Малятко" літ "А-2" площею 916,5 кв.м. за адресою м. Бровари. вул. Гагаріна 14-А; базу відпочинку "Дружба", загальною площею 708,6 кв.м., за адресою Київська обл., Броварський район, с. Пухівка, вул. Набережна 13; двоповерхову будівлю спортзалу літ " 63" площею 1101,8 кв.м. за адресою м. Бровари, Промвузол, вул. Порошкова 2; двоповерхову будівлю їдальні літ "71" площею 1183,7 кв.м. за адресою Київська обл., м. Бровари, Промвузол, вул. Порошкова 2 (т.І, а.с.8-20).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 344 ЦК України та те, що починаючи з 30.08.2000 та на момент звернення до господарського суду з даним позовом, він відкрито і безперервно володів та користувався спірним майном.

20 квітня 2015 року рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/632/15 залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №911/632/15 від 22 червня 2015 року - позов Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій" задоволено частково (т.ІІ, а.с. 184-197, т.ІІІ, а.с. 137-153).

16 вересня 2015 року постановою Вищого господарського суду України у справі №911/632/15 рішення Господарського суду Київської області від 20 квітня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області (т., а.с. 91-98).

30 листопада 2015 року рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/632/15 у задоволенні позову відмовлено повністю (т., а.с.177-184).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій" звернулось до суду з апеляційною скаргою №129 від 24 грудня 2015 року на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/632/15 від 30 листопада 2015 року (т., а.с.200-209).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №911/632/15 від 17 травня 2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., у відпустці визначено склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

17 травня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій" на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/632/15 від 30 листопада 2015 року прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В., справу призначено до розгляду на 14 червня 2016 року.

В судовому засіданні 14 червня 2016 року представником позивача подано письмове клопотання про продовження строку розгляду справи, у відповідності до ст. 69 ГПК України.

14 червня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду задоволено клопотання представником позивача, продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 02 серпня 2016 року.

02 серпня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Управління освіти і науки Броварської міської ради та Пухівську сільську раду Броварського району Київської області, у зв'язку з чим, розгляд справи відкладено на 06 вересня 2016 року.

18 серпня 2016 року від третьої особи-1 надійшли пояснення по справі.

06 вересня 2016 року від третьої особи-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засідання 06 вересня 2016 року представники ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" надали пояснення, в яких просили задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, Броварської міської ради, Фонду державного майна України та прокуратури у судовому засіданні 06 вересня 2016 року надали суду пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники Управління освіти і науки Броварської міської ради та Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у судове засідання 06 вересня 2016 року не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення 730 та 748 (т.V, а.с. 43, 44).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників третіх осіб не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників третіх осіб.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Наказом Фонду комунального майна області Київської обласної ради народних депутатів від 29.09.1993 №60-П затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" (т.І, а.с. 54).

Наказом Фонду комунального майна області Київської обласної ради народних депутатів від 29.10.1993 №68-П затверджено план приватизації державного майна орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" (т.І, а.с. 58).

Згідно затвердженого плану приватизації Орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" у складі об'єкту приватизації було визначено перелік об'єктів соціально-побутового призначення, а саме: гуртожиток (м. Бровари, вул. Гагаріна, 17), дитячий садок №22 (м. Бровари, вул. Незалежності, 6), База відпочинку "Дружба" (с. Пухівка, Київська обл.), спортзал (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова), їдальня (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова), житловий будинок (м. Бровари, вул. Грушевського, 17), медпункт (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова), відеозал з телестудією (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова) (т.І, а.с. 59-79).

Загальна вартість переліченого нерухомого майна становила 530 944,00 тис. крб. (т.І, а.с. 73).

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради № 280 від 16.11.1993 зареєстровано Акціонерне товариство "Броварський завод будівельних конструкцій".

17 травня 1995 року між Фондом комунального майна Київської області та організацією орендарів Орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" було укладено договір купівлі-продажу державного пакету акцій (т.І, а.с. 86-88), а відповідно до довідки регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 18.07.1997 р. було реалізовано 100 % статутного капіталу, державна частка в статутному капіталі позивача відсутня (т.І, а.с. 89).

30 серпня 2000 року завершено приватизацію ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" та на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 5-25-11/13 від 30.08.2000 р. (т.І, а.с. 91 (т.ІІ, а.с. 81) видано свідоцтво № 3-К, згідно якого майно орендного підприємства є колективною власністю акціонерів ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", які придбали акції відповідно до Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" (т.І, а.с. 90).

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, на спірні об'єкти свідоцтво про право власності не видавалось.

Позивач стверджує, що згідно плану приватизації спірні об'єкти нерухомого майна соціально-побутового призначення були передані йому безоплатно без визначення будь-якої форми речових прав і Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області не приймалося жодних управлінських рішень щодо розпорядження вказаним державним майном, в тому числі про закріплення за позивачем спірних об'єктів на праві власності, господарського відання чи іншого речового права.

За таких обставин, враховуючи те, що протягом більше ніж 10 років позивач продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, а РВ ФДМ України по Київській області (як органом, уповноваженим державою здійснювати правомочності щодо державного майна) зазначене майно не було витребуване у позивача та ним не було обрано способу розпорядження цим майном, позивач звернувся до суду в порядку ст. 344 ЦК України про визнання за ним права власності на зазначене майно за набувальною давністю.

У 2005 році відбулось засідання інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", про що було складено та підписано відповідний протокол, згідно якого встановлено перелік державного майна, яке не увійшло до статутного фонду при приватизації ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", а саме дитячий садок (інвентарний № 000297, № 000298), база відпочинку (інвентарний № 000296), столова (інвентарний № 000093), медпункт, спортзал (інвентарний № 000061), відеозал з телестудією, гуртожиток (інвентарний № 000299), житловий будинок (інвентарний № 000040) (т.ІІ, а.с. 72-73).

Скеровуючи справу №911/632/15 на новий розгляд Вищий господарський суд України у постанові від 16.09.2015 вказав на необхідність дослідження судом питання чи є в даному випадку володіння безтитульним та зазначив, що враховуючи ту обставину, що спірні будівлі не увійшли до статутного капіталу позивача, а лише залишились на його на балансі, необхідно встановити чи був позивач обізнаний про знаходження майна у власності держави та чи є володіння, з урахуванням зазначених обставин, добросовісним.

Крім того суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивачі, як володільці майна, протягом всього часу володіння ним мають бути впевненими, що на це майно не претендують інші особи, і вони отримали це майно з підстав достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна; встановлення характеру володіння (добросовісне і недобросовісне) при виникненні спору здійснюється судом з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним упродовж визначених законом строків (для нерухомого майна - упродовж 10 років, а для рухомого майно - 5 років).

Відтак, суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю, крім безперервного відкритого володіння упродовж 10 років нерухомим майном, є встановлення обставин добросовісного заволодіння таким майном у розумінні приписів ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, тобто коли особа не знала і не могла знати, що вона заволоділа чужим майном.

З огляду на те, що предметом позову у даній справі є визнання права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, необхідно встановити:

- момент виникнення права власності за набувальною давністю та строк володіння;

- характер володіння (добросовісне, недобросовісне);

- обставини справи, за якими виникло володіння спірним майном й чи підпадає це володіння під ознаки безтитульного (незаконного) володіння;

- юридичний статус спірного майна, а саме, чи є це майно чужим для позивача;

- особу, яка є власником спірного майна.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України щодо встановлення чи є володіння безтитульним, слід зазначити наступне.

Пунктом 8 Плану приватизації орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" станом на 01.08.1993 визначено перелік об'єктів соціально-побутового призначення орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій", серед яких: гуртожиток (м. Бровари, вул. Гагаріна, 17), дитячий садок №22 (м. Бровари, вул. Незалежності, 6), База відпочинку "Дружба" (с. Пухівка, Київська обл.), спортзал (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова), їдальня (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова), житловий будинок (м. Бровари, вул. Грушевського, 17), медпункт (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова), відеозал з телестудією (м. Бровари, промвузол, вул. Порошкова) (т.І, а.с. 59-79).

Пунктом 11 Плану приватизації орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" визначено, зокрема, що об'єкти соціально-побутового призначення залишаються на балансі підприємства. Витрати по їх утриманню покладаються на підприємство.

Відповідно до акту прийому-передачі приватизованого майна Орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" від 30.08.2000 р. об'єкти соціально-побутового призначення відносяться до майна, яке передане в господарське відання, використовується за призначенням без права відчуження (т.І, а.с. 92).

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол засідання інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" за підписом голови комісії Дудара М.І., члена комісії ОСОБА_8, згідно якого спірні об'єкти включено до переліку державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" при його приватизації (т.ІІ, а.с. 72-73).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 30.08.2000 №5-25-11/13 "Про завершення приватизації Відкритого акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій" (т.ІІ, а.с. 81), акту прийому-передачі приватизованого майна Орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" від 30.08.2000, складеного та підписаного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", протоколу інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" спірні об'єкти соціально-побутового призначення не увійшли до статутного капіталу при приватизації позивача, а були передані йому безоплатно у господарське відання для використання за призначенням без права відчуження з передачею на баланс новоствореного у процесі приватизації товариства.

Зазначені обставини, в свою чергу свідчать про титульність володіння позивачем спірними об'єктами, оскільки він отримав зазначене спірне нерухоме майно на підставі відповідних актів та обліковував його на балансі.

Аналогічна позиція викладена Вищим господарським судом України в постанові від 20.08.2014 р. у справі № 910/7635/13, де суд дійшов висновку, що перебування майна на балансі не є безтитульним володінням, а отже в судів відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 344 ЦК України.

Позивач фактично знав і розумів, що він використовує державне майно передане йому на баланс без права власності.

Що стосується вказівок Вищого господарського суду України щодо встановлення обставин добросовісності володіння позивачем спірним майном необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦК України добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства, поряд зі справедливістю та розумністю.

Добросовісність володіння виникає в тому випадку, коли володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Відповідно до Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" (додаток № 2 до порядку підтвердження права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Фонду державного майна України №1450 від 22.07.1998), спірні об'єкти соціально побутового призначення не увійшли до його складу (т.І, а.с. 93-95).

Отже спірне майно не увійшло до статутного капіталу позивача, а перебувало на його балансі, про що позивач знав.

Статтею 3 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.2006 передбачено, що об'єктами управління державної власності є, зокрема, державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів, а ст. 4 серед суб'єктів управління об'єктами державної власності зазначено і Фонд державного майна України.

Оскільки відповідальність за збереження майна покладено на балансоутримувачів (п. 4 наказу ФДМУ, Міністерства економіки України від 19.05.1999 р. №908/68) господарські товариства несуть додаткові витрати, пов'язані із забезпеченням його утримання.

Відповідно до п. 6 Положення про Єдиний реєстр об'єктів державної власності до Реєстру вносяться відомості на підставі бухгалтерської та статистичної звітності балансоутримувачів.

З витягу з Єдиного державного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна вбачається, що в зазначеному реєстрі обліковується 24 об'єкти нерухомого державного майна бази відпочинку "Дружба" (за місцезнаходженням: Київська обл., Броварський район, с. Пухівка, вул. Набережна, 13), їдальня та спортзал (за місцезнаходженням: Київська обл., м. Бровари, вул. Порошкова, 2), які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", але залишились на його балансі, що свідчить про те, що зазначене спірне нерухоме майно є власністю держави (т.ІІ, а.с. 167-168).

Також, слід зауважити, що знаходження майна на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності. Незалежно від того, на балансі якого підприємства знаходиться майно, воно не втрачає статусу державної власності.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивачу було достовірно відомо та не оспорювалось ним з моменту такої передачі, що юридичний статус спірного майна не змінився і власником спірного нерухомого майна є держава

Тобто, у розумінні приписів ст. 344 ЦК України у позивача не виникло права власності за набувальною давністю.

Крім того, Верховний Суд України у постанові у справі №14/181-11 за позовом ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" до Регіонального відділення Фонду державного майна України про визнання права власності на нерухоме майно встановив, що позивач отримав спірне майно безоплатно у господарське відання на правових підставах, у даному випадку це - план приватизації орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій", затверджений наказом Фонду комунального майна Київської області від 29.10.1993 №68-П, акт прийому-передачі приватизованого майна орендного підприємства "Броварський завод будівельних конструкцій" від 30.08.2000, а відтак знав, що майно не може належати йому на праві власності без відповідних дій його законного власника - держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області (т.ІІ, а.с. 172-178).

Верховний суд України у вказаній постанові зазначив: "за обставин, коли спірні об'єкти соціально-побутового призначення не увійшли до статутного фонду при приватизації ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", а були передані позивачеві безоплатно у користування, відповідно до ст. 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у позивача не виникло право власності на спірне нерухоме майно за наслідками приватизації".

Згідно з ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, позивач був обізнаний, що власником спірного майна є держава, а тому це спростовує добросовісність володіння позивачем спірним майном, крім того володіння зазначеним майном не може вважатись безтитульним, оскільки зазначене володіння ґрунтується на певному правовому титулі про який було відомо позивачу.

Крім того, реалізуючи своє право власника, РВ ФДМУ по Київській області в 2011 році у відповідності до пунктів 1.3, 1.4, 1.4.1 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом від 19.05.1999 № 908/68, обрало спосіб управління державним майном, що було передано ВАТ "БЗБК" та перебувало на його балансі. За результатами підсумкового засідання робочої групи від 28.04.2011 р. прийняло рішення про передачу до комунальної власності гуртожитку по вул. Гагаріна 17, дитячого садка №22 по вул. Незалежності 6 та житлового будинку по вул. Грушевського 17 (лист РВ ФДМУ по Київській області від 11.04.2011 р. (29.04.2011 р.) № 08-11-793, з урахуванням листа від 05.05.2011 р. № 14-11-1005) (т.ІІ, а.с. 34-35, 37).

Рішенням Броварської міської ради Київської області № 253-10-06 від 21.07.2011 р. "Про надання згоди на безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Гагаріна 12-а та ДНЗ "Трембіта" надано згоду на безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Гагаріна 12-а та дошкільного навчального закладу "Трембіта" по бульв. Незалежності 8-а та по вул. Гагаріна, 14-а в м. Бровари Київської області, що перебувають у державній власності та на балансі ВАТ "БЗБК" (т.ІІ, а.с. 38).

Рішенням Броварської міської ради Київської області № 305-11-06 від 18.08.2011 р. "Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари ДНЗ "Трембіта" вирішено прийняти безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари дошкільний навчальний заклад "Трембіта" по бульв. Незалежності, 8-а та по вул. Гагаріна, 14-а в м. Бровари Київської області, доручено комісії по передачі вказаного об'єкту здійснити передачу з балансу ВАТ "БЗБК" на баланс управління освіти Броварської міської ради (т.І, а.с. 366 (т.ІІ, 40).

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 11.10.2011 р. № 526 "Про затвердження складу комісій по прийманню-передачі об'єктів у комунальну власність територіальної громади м. Бровари" затверджено склад комісії з передачі в т.ч. ДНЗ "Трембіта" (в тому числі голова наглядової ради ВАТ "БЗБК" Худенко М.О. за згодою) (т.ІІ, а.с. 44).

13 грудня 2011 року було складено акт приймання-передачі №659 зазначеного ДНЗ "Трембіта", згідно якого зазначено, що ДНЗ "Трембіта", який перебуває в державній власності та на балансі ВАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" передається у комунальну власність територіальної громади м. Бровари (т.І, а.с. 368-369 (т.ІІ, а.с. 46-47).

Рішенням виконавчого комітету Броварської міськради від 13.12.2011 р. № 659 "Про затвердження акту приймання-передачі об'єкту у комунальну власність" затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Бровари дошкільного навчального закладу "Трембіта" по бульв. Незалежності, 8-а та по вул. Гагаріна, 14-а в м. Бровари Київської області та доручено директору КП "Броварське бюро технічної інвентаризації" оформити право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за територіальною громадою м. Бровари, в особі Броварської міської ради та видати свідоцтво про право власності (т.І, а.с. 367 (т.ІІ, а.с. 45).

Рішенням Броварської міської ради від 26.12.2013 р. № 1121-41-06 "Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Гагаріна 12-А" вирішено прийняти безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Гагаріна 12-А, що перебуває у державній власності та на балансі ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" (т.ІІ, а.с. 61).

Рішенням виконкому Броварської міськради від 04.03.2014 р. № 151 "Про затвердження складу комісії по прийманню-передачі об'єкту у комунальну власність територіальної громади м. Бровари" затверджено склад комісії з передачі (т.ІІ, а.с. 62-63).

Рішенням виконкому Броварської міськради від 15.04.2014 р. № 228 "Про затвердження акту приймання-передачі об'єкту у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Гагаріна 12-А" затверджено акт приймання-передачі та вирішено оформити право власності на гуртожиток за територіальною громадою м. Бровари (т.ІІ, а.с. 65, 66-67).

Вищевказані рішення ради та акт приймання-передачі не оскаржувались та є чинними, крім того позивач обізнаний про їх прийняття та підписання.

Зазначені обставини свідчать про те, що у позивача відсутні підстави для набуття права власності на спірні об'єкти, а саме: п'ятиповерхову будівлю гуртожитку літ "А" площею 4103 кв.м. за адресою м. Бровари, вул. Гагаріна 12-А, будівлю дитячого садка №22 "Трембіта" площею 1963,7 кв.м. за адресою м. Бровари, бульвар Незалежності 8-А; двоповерхову будівлю дитячого садка "Малятко" літ "А-2" площею 916,5 кв.м. за адресою м. Бровари. вул. Гагаріна 14-А, оскільки на момент розгляду справи право власності у встановленому законом порядку власником вирішено передати іншій особі - територіальній громаді м. Бровари.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 25.05.2015 р. у справі №911/996/15 за позовом Броварської міської ради Київської області та Управління освіти та науки Броварської міської ради Київської області до ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій", третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України у Київській області, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015, зобов'язано ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" передати з балансу на баланс Управління освіти та науки Броварської міської ради Київської області дошкільний навчальний заклад "Трембіта" по бульвару Незалежності, 8-а та по вул. Гагаріна, 14-а.

Зазначеними рішеннями було встановлено, що дошкільний навчальний заклад "Трембіта" є комунальною власністю територіальної громади м. Бровари, а також встановлено, що про даний факт ПАТ "Броварський завод будівельних конструкцій" було обізнане.

Згідно з ч.3 ст.35 ГПК України вказані обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до спірних відносин положень ст. 344 ЦК України, а отже і підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду Київської області від 30 листопада 2015 року у справі №911/632/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій" на рішення Господарського суду Київської області від 30 листопада 2015 року у справі №911/632/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Броварський завод будівельних конструкцій" на рішення Господарського суду Київської області від 30 листопада 2015 року у справі №911/632/15 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 30 листопада 2015 року у справі №911/632/15 залишити без змін.

3.Справу № 911/632/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко