РІШЕННЯ

13 вересня 2016 року Справа № 913/839/16

Провадження №19/913/839/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області

про стягнення 33882 грн 14 коп.,

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання помічник судді Воронько В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, довіреність №14-94 від 18.04.2014, головний юрисконсульт Відділу претензійно-позовної роботи Управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту;

від відповідача представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення втрат від інфляційних процесів за весь час прострочення, що складають 31716 грн. 78 коп. та 3 % річних у розмірі 2165 грн. 36 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.07.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 11.08.2016.

Ухвалами господарського суду Луганської області від 11.08.2016 та від 30.08.2016 розгляд справи було відкладено на 30.08.2016 та на 13.09.2016 відповідно.

Представник позивача в судовому засіданні надав додаткові документи згідно супровідного листа № б/н від 13.09.2016 на вимогу ухвали суду.

Крім того, надав письмові пояснення по справі, зазначив, що в описовій частині позовної заяви допущено описку, тобто належним слід вважати донарахування за зобовязаннями грудня 2013 року: 3% річних за період з 17.09.2014 по 11.04.2016 та інфляційних нарахувань за період з вересня 2014 року по березень 2016 року.

Надані документи були розглянуті в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Також, відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, не забезпечив явку представника у судове засідання, ненадання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2012 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (покупець, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №13/2060-БО-20, за умовами п. 1.1. якого, продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кордоном згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які підпадають під дію ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (п.1.2. договору).

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 151,63 тис. куб. м, у т.ч. по місяцях кварталів:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
Січень27,77Квітень12,78Липень0Жовтень15,19
Лютий22,38Травень0Серпень0Листопад23,97
Березень24,77Червень0Вересень0грудень24,77
І кв.74,92ІІ кв.12,78ІІІ кв.0IV63,93

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (п.3.1 договору).

В п.3.3 договору сторони передбачили, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.3.4 договору).

Відповідно до п.5.2 договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.07.2013 до договору) ціна за 1000 куб.м газу становить 3459 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 295 грн. 60 коп., крім того ПДВ 20 % - 59,12 грн., всього з ПДВ 354 грн. 72 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3823 грн. 78 коп., крім того ПДВ 20 % 764 грн. 76 коп., всього з ПДВ 4588 грн. 54 коп.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу (п.5.5. договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.07.2013 до договору).

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 договору).

В п.7.2 договору сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем умов п.6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п.6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної суми заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістью у 5 років (п.9.3. договору).

Згідно з п.11.1 договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Відповідач свої обов'язки за Договором щодо своєчасної та повної сплати вартості поставленого природного газу виконав не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 46000 грн 00 коп., на яку нараховані пеня, 3 % річних, інфляційні втрати.

У зв'язку з наявною у відповідача заборгованістю у сумі 46000 грн 00 коп. позивач звернувся до господарського суду Луганської області з вимогами про стягнення основної суми заборгованості у сумі 46000 грн 00 коп., пені у розмірі 7067 грн 65 коп., 3 % річних у сумі 1654 грн 70 коп., втрат від інфляції у сумі 6545 грн 70 коп.

Зазначені обставини встановлені в рішенні господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі №922/5557/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів. Вказаним рішенням позов задоволено; стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг у сумі 46000 грн 00 коп., 7067 грн 65 коп. пені, 3 % річних у сумі 1654 грн 70 коп., інфляційні втрати у сумі 6545 грн 70 коп. та 73080 грн 00 коп. судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи склад сторін у даній справі та справі №922/5557/14, факти, встановлені судовим рішенням у справі №922/5557/14, є преюдиційними для даної справи.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про застосування до відповідача наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а саме, стягнення інфляційних витрат за період з вересня 2014 року по березень 2016 року у розмірі 31716 грн 78 коп. та 3% річних за несвоєчасні розрахунки за період з 17.09.2014 по 11.04.2016 у розмірі 2165 грн 36 коп. за договором купівлі-продажу природного газу №13/2060-БО-20 від 28.12.2012.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 31716 грн 78 коп. господарський суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Підпунктом 3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань передбачено, що згідно з Законом України Про індексацію грошових доходів населення індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті Урядовий курєр. Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України Про інформацію є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (а.с.26), господарський суд прийшов до висновку про те, що позивачем арифметично невірно визначено розмір інфляційних втрат за заявлений період.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми Законодавство:

Місяць надання послугСума боргуЧасткова оплатаПеріод нарахування Індекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції
Грудень 201346000,00 вересень 2014 березень 20161,029*1,024*1,019*1,030*1,031*1,053*1,108*1,140*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,009*0,996*1,01=1, 28001,75
Всього:28001,75

З огляду на викладене, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати у сумі 28001 грн. 75 коп.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних за період з 17.09.2014 по 11.04.2016 в сумі 2165 грн. 36 коп. (а.с.26), встановлено, що він є арифметично вірним, у звязку з чим вимога про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню судом повністю.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул.Новорозсошанська, б.41, смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, вул.Б.Хмельницького, б.6, м.Київ, ідентифікаційний код 20077720, 3% річних у сумі 2165 грн 36 коп., інфляційні втрати в сумі 28001 грн 75 коп., судовий збір у сумі 1226 грн 91 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.09.2016.

Суддя Т.В. Косенко