ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" вересня 2016 р.Справа № 916/2078/16

Позивач: Державна екологічна інспекція в Одеській області

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРБУДКОМПЛЕКТ

Про: стягнення 170570,96 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Державна екологічна інспекція в Одеській області (далі позивач) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДКОМПЛЕКТ (далі - відповідач) про стягнення 170570,96 грн. - суму шкоди, заподіяної навколишньому - природного середовищу, у вигляді збитків нанесених державі Україна.

Відповідач у відзиві на позов просить суд в задоволені позову відмовити.

Крім того, відповідач надав суду заяву про застосування позовної давності.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 06.09.2016 року о 12:00 та до 09.09.2016 року о 10:00.

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція в Одеській області ґрунтує позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДКОМПЛЕКТ про стягнення 170570,96 грн. у якості суми шкоди, заподіяної навколишньому - природному середовищу, у вигляді збитків нанесених державі Україна, посилаючись на те, що відповідач в період з 08.08.2011 року по 11.06.2013 року та в період з 12.06.2013 року по 05.08.2013 року здійснював самовільний забір води при відсутності спеціального дозволу на користування надрами з артезіанських свердловин розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вулиця Базова, 7, що є порушенням ст.21 Кодексу України „Про надра, відповідальність за яке передбачена ст. 65 Кодексу України „Про надра.

Даний факт, як вказує позивач, зафіксовано в ОСОБА_3 від 05.08.2013 року, який складений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області.

Внаслідок зазначеного порушення були заподіяні збитки державі Україна на суму 170570 грн. 96 коп., які розраховані позивачем згідно „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року № 389, зі змінами внесеними Наказом Міністерства екології та природних ресурсів №567 від 13.10.2015 після його офіційного опублікування 27.11.2015 року.

Отже, посилаючись на Закон України „Про охорону навколишнього природного середовища, наказ Міністерства екології та природних ресурсів від 04.11.2011 № 429 „Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.11.2011 за № 1347/20085 позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 170570,96 грн.

Відповідач у відзиві на позов посилається на Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі №867-VIII від 08.12.2015 р. внесено зміни, зокрема, до ст. 23 Кодексу України про надра, яким землевласникам та землекористувачам надано право добувати підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Тобто, з огляду на той факт, що цим законом змінено підстави для настання цивільної відповідальності (відшкодування шкоди) Відповідач вважає, що в його діях відсутнє порушення вимог статей Кодексу України „Про надра, тобто відсутня протиправна поведінка, як основний елемент правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 цього Кодексу (самовільне користування надрами).

Правова позиція відповідача ґрунтується на тому, що положення Закону №867-VIII, на його думку, фактично скасовують цивільну відповідальність за самовільне користування надрами, то, з огляду на положення ст. 5 ЦК України, положення цього Закону мають бути застосовані ретроспективно до спірних правовідносин. Тобто, на думку відповідача, його має бути звільнено від притягнення до цивільної відповідальності, а у задоволенні позову - відмолено.

Крім того, Відповідач просить суд застосувати позовну давність, оскільки про вказане порушення було відомо Позивачу, за матеріалами перевірки, що проводилась з 07 по 11 червня 2013 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Одеській області. За результатами якої було складено ОСОБА_3 перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) №15/08-341/28 в якому у Розділі V „Порушення законодавства, які було виявлено під час перевірки, зазначено, що Відповідачем не отримано спеціальний дозвіл на користування надрами. У зв'язку з цим, Теруправлінням Держгірпромнагляду було видано Розпорядження №15/08-341/6 від 11.06.2013 року про обмеження робіт з видобування підземних вод та протокол про адміністративне порушення ОД №08/09-21.

З чого Відповідач робить висновок, що, зважаючи на зміст ОСОБА_4 від 16.07.2013 року та зміст матеріалів Держгірпромнагляду, станом на 16.07.2013 року Позивачу було відомо про факт видобутку Відповідачем підземних вод без отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Враховуючи, що позовна заява була надана до суду 01.08.2016 року, відповідач, посилаючись на ст. 257 ЦК просить суд застосувати строк позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін надані під час розгляду справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позов ґрунтується на відсутності у Відповідача спеціального дозволу на користування надрами з артезіанських свердловин, що відображено в ОСОБА_3 від 05.08.2013 року.

Факт відсутності вказаного Дозволу Відповідачем не оспорюється, представник Відповідача у судовому засіданні також підтвердив, що спеціального дозволу на користування надрами з артезіанських свердловин, станом на 05.08.2013 року у ТОВ „УКРБУДКОМПЛЕКТ не було.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля її надра атмосферне повітря водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ст.50) і зобов'язаний не заподіювати шкоди природі та відшкодовувати завдані ним збитки.

Державній охороні і регулюванню використання на території України, згідно ст. 5 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища, підлягають, крім іншого, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ).

Згідно зі ст. 23 Кодексу України „Про надра, в редакції, що діяла на момент виявлення факту порушення (складання ОСОБА_3 від 05.08.2013 року): землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Як було зазначено, в ході проведення перевірки ТОВ „Укрбудкомплект (Відповідач по справі) дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Державним інспектором з oxopoни навколишнього природного середовища було встановлено, що Відповідач в період 08.08.2011 року по 11.06.2013 року та в період з 12.06.2013 року по 05.08.2013 року здійснювало самовільний забір води при відсутності спеціального дозволу на користування надрами з артезіанських свердловин розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вулиця Базова, що є порушенням ст.21 Кодексу України „Про надра, відповідальність за яке передбачена ст.65 Кодексу України „Про надра.

Даний факт зафіксовано в ОСОБА_3 від 05.08.2013 року, який складений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області.

Статтею 21 Кодексу України „Про надра, що була чинною на час скоєння правопорушення було передбачено, що надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Як було вказано вище, відповідач підтвердив факт відсутності дозволу.

Крім того, з копій довідок від 05.08.2013 року № 56 та від 17.07.2013 року № 48, наданих відповідачем, суд встановив, що в період з 12.06.2013 року по 05.08.2013 року та з 08.08.2011 року по 11.06.2013 року - споживання води з артезіанської свердловини відбувалось на виробничі потреби у обсязі 2968 куб. м.

Згідно ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З наведеного суд робить висновок, що відповідачем дійсно скоєно порушення норм Кодексу України „Про надра в частині використання надр.

При цьому, визнаючи факт вказаного порушення, відповідач у відзиві на позов просить суд в позові відмовити, з огляду на ст. 5 ЦК України.

Так, ст. 23 Кодексу України „Про надра, в редакції, що діє на теперішній час передбачає, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб (в редакцїі, що діяла на момент вчинення правопорушення - „для власних господарсько-побутових потреб), крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Отже, суд погоджується, що на теперішній час за певних умов спеціального дозволу для видобування підземних вод для всіх потреб - не вимагається.

Однак, на момент вчинення правопорушення такий дозвіл був необхідний незалежно від обсягу видобування підземних вод в разі їх видобування для виробничих потреб, а не для власних господарсько-побутових потреб.

Статтею 5 ЦК України, на яку посилається відповідач в запереченнях на позов, передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що на підставі вказаної статті ЦК України його цивільну відповідальність було скасовано і тому при вирішенні спору слід застосовувати статтю 23 Кодексу України „Про надра, що є чинною на цей час і не вимагає спеціального дозволу на користування надрами.

Так, у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 0-1392/0/4-12 „Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм матеріального права, вказано, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України та частини другої статті 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти, у тому числі й акти цивільного законодавства, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Суд звертає увагу відповідача, що положеннями ст. 5 ЦК України передбачена можливість пом'якшення або скасування цивільної відповідальності особи, а не скасування самого факту правопорушення. Тобто, якщо правопорушення відбулось, то в майбутньому можливе помякшення або скасування самої відповідальності особи за це порушення, а не відміну факту правопорушення. Слід розрізняти такі поняття як відповідальність - та саме правопорушення, відповідальність за яке може бути зменшена, або помякшена.

Між тим, розмір збитків, заподіяних державі на суму 170570грн. 96 коп., був розрахований позивачем згідно „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року № 389 за формулою, яка діяла, станом на 05.08.2013 року.

Так, згідно п. 9.1. (формула 23) вказаної методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн., здійснюється за формулою

З сам = 100 х W х Тар,

де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м 3;

Тар - розмір, грн/100 м 3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м 3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Проте, станом на теперішній час, до вказаної формули внесено зміни Наказом Міністерства Екології та природних ресурсів України № 367 від 13.10.2015 року „Про внесення змін до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів: З сам = 5 х W х Тар (грн.),

Отже, в даному випадку, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 5 ЦК України щодо помякшення цивільної відповідальності особи, тому розрахунок розмірів заподіяної шкоди самовільним користуванням підземними водами, слід робити так:

Зсам. = 5 х 2968 х 0,5747 = 8528,55 грн.

Таким чином, за формулою, що діє на теперішній час, відповідальність Відповідача помякшена, порівняно з моментом правопорушення з 170570 грн. 96 коп. збитків, що підлягають відшкодуванню державі Україна до - 8528,55 грн.

Суд не вбачає підстав, для застосування строків позовної давності, про заявлено відповідачем, оскільки такий строк слід розраховувати саме з дати складання вищевказаного ОСОБА_3 05.08.2013 року. ОСОБА_3 було складено після одержання позивачем від відповідача остаточних відомостей щодо обсягів видобутої води з артезіанських свердловин на виробничі потреби за період з 12.06.2013р. по 05.08.2013р. на підставі Довідки ТОВ „Укрбудкомплект за № 56 від 05.08.2013р. Враховуючи, що позов до суду надано 01.08.2016 року, строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, позивачем не пропущено.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню частково, на суму 8528,55 грн., з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог, в решті позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудкомплект (Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. 7, код - 32572358) - суму шкоди, заподіяної навколишньому - природного середовищу, у вигляді збитків нанесених державі Україна, у розмірі 8528 гривень 96 коп., на аналітичний рахунок №0582, фонду охорони навколишнього природного середовища відкритий в головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області за балансовим рахунком 3311, по коду класифікації доходів бюджету 24062100 „грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, МФО 828011, банк - Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, одержувач-Управління державної казначейської служби України у Великомихайлівському районі Одеської області (код за , символ звітності банку 331).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудкомплект (Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. 7, код - 32572358) на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, код - 38017120): 127 гривень 93 коп. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 вересня 2016 р.

Суддя О.А. Демешин