ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р.Справа № 922/2429/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківська державна зооветеринарна академія
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Мега-Строй"
про визнання недійсним договору оренди та повернення майна
за участю представників сторін:

прокурор - Комісар О.О., посвідчення №043187 від 06.05.2016 р.;

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність №27 від 07.10.2015 р.;

представник відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 01.09.2016 р.;;

представник третьої особи - ОСОБА_3, довіреність №59-01-532 від 27.11.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Мега-Строй", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківська державна зооветеринарна академія про визнання недійсним договору оренди та повернення майна.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається: на невідповідність умов спірного договору вимогам ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 63 Закону України "Про освіту"; на невикористання навчальним закладом спірного приміщення для навчального процесу, що є підставою для визнання договору недійсним, оскільки заборона використання такого приміщення з іншою метою встановлена на законодавчому рівні.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25 липня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/2429/16 та призначено її до розгляду на 09 серпня 2016 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківську державну зооветеринарну академію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09 серпня 2016 року розгляд справи було відкладено на 13 вересня 2016 року.

25 серпня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від Дергачівської прокуратури Харківської області надійшло правове обґрунтування позовної заяви (вх. №27874), які досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

12 вересня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Мега-Строй" надійшов відзив на позов (вх. №29708) з додатками, в якому зазначив, що прокурором не зазначено жодного обґрунтування факту порушення інтересів держави укладенням спірного договору оренди, так само як не вбачається необхідності їх захисту. Адже орендовані у Харківській державній зооветеринарній академії приміщення нею ніколи не використовувалися для здійснення освітньої, навчально-виховної, навчально-виробничої, наукової діяльності, та не використовувалося для поліпшення соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. Предметом оренди за спірним договором є нежитлові приміщення, що відповідає об'єктам оренди, визначеним у Законі України "Про оренду державного та комунального майна".

По початку судового засідання 13 вересня 2016 року від Харківської державної зооветеринарної академії надійшло клопотання (вх. №30153), в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові докази. Надані документи судом долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.09.2016 р. прокурор позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позовній заяві та правовому обґрунтуванні, просив суд задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд позов, заявлений прокурором, задовольнити повністю. Зазначив, що об'єкти освіти і науки, які фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілювання або використанню не за призначенням.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов, просив суд в задоволенні позову прокурора відмовити повністю.

Представник Харківської державної зооветеринарної академії проти позову прокурора заперечував.

В судовому засіданні 13.09.2016 р. прокурор, представники позивача, відповідача та третьої особи наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши прокурора, пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, судом встановлено наступне.

Під час виконання доручення прокуратури Харківської області за результатами вивчення матеріалів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області щодо випадків нецільового використання приміщень закладів освіти, встановлені порушення норм законодавства під час передачі в оренду низки об'єктів нерухомості, які перебувають на балансі освітніх закладів.

За результатами даної перевірки прокуратурою було встановлено, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "МЕГА-СТРОЙ" (Орендар) був укладений Договір оренди №5084-Н від 30 грудня 2011 року (надалі - Договір оренди), відповідно до предмету якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення пункту технічного обслуговування (інв. №0006012, Літ. А-2) площею 836,7 кв. м та приміщення гаражу (Літ. В) площею 414,0 кв. м. (Майно), загальною площею 1 250,7 кв. м., за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Мала Данилівка, п/в Інститутське, вул. Академічна, 5, що перебуває на балансі Харківської державної зооветеринарної академії (Балансоутримувач).

За умовами п. 1.2 Договору оренди державне майно передано в оренду з метою розміщення складських приміщень.

Відповідно до п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2011 р. - 5802,06 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2011 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад-грудень 2011 р.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 договору).

Згідно з Пунктом 6.2. Договору оренди, категорично заборонена приватизація орендованого Майна.

У відповідності до пункту 10.1. Договору оренди, цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 30 грудня 2011 р. до 30 листопада 2014 р.

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 30 грудня 2011 року (т. 1, арк. с. 14), відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення пункту технічного обслуговування (інв. №0006012, Літ. А-2) площею 836,7 кв. м та приміщення гаражу (Літ. В) площею 414,0 кв. м. (Майно), загальною площею 1 250,7 кв. м., за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Мала Данилівка, п/в Інститутське, вул. Академічна, 5.

Додатковою угодою №1 від 16 вересня 2015 року сторони виклали в новій редакції абзац 1 пункту 3.1. Договору в новій редакції, а саме: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку - листопад 2014 р. (з урахуванням індексу інфляції за листопад 2014 р.) - 6 836,22 грн.

Додатковою угодою №2 від 16 вересня 2015 року сторонами продовжено строк дії договору, а саме до 30.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору оренди №5084-Н від 30 грудня 2011 року прокурор посилається на те, що відповідно до норм чинного законодавства приміщення навчальних закладів дозволено передавати в оренду лише для провадження освітньої діяльності. Однак спірне нежитлове приміщення за умовами договору оренди було передане в оренду відповідачу для розміщення складських приміщень, тобто для використання з метою, що не пов'язана з освітньою діяльністю. На підставі викладеного, прокурор вважає, що оспорюваний договір оренди підлягає визнанню недійсним, як укладений з порушенням чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Відповідач у відзиві на позов просить суд відмовити прокурору в позові, наполягаючи на тому, що спірний договір оренди є таким, що укладений у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

За положеннями ч. 1 ст. 759, ч. 3 ст. 760 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з абз. 5 ч. ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення Договору оренди) не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції на момент укладення Договору оренди) приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення.

Загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Водночас ст. 61 Закону України "Про освіту" (в редакції на момент укладення Договору оренди) у частинах 1, 4 передбачає, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Частиною 2 п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010р. № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

За вимогами ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" (в редакції на момент укладення Договору оренди) об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Зважаючи на те, що предметом договору оренди №5084-Н від 30 грудня 2011 року є нежитлові приміщення, що перебувають на балансі Харківської державної зооветеринарної академії, які є державним індивідуально визначеним майном, спірні правовідносини регулюються відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено порядок укладення договору оренди, зокрема, даною правовою нормою передбачено отримання орендодавцем від органу, уповноваженого управляти державним майном, згоди на укладення договору оренди.

З матеріалів справи судом встановлено, що Харківська державна зооветеринарна академія звернулась до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з №59-01-40 від 24.01.2011 р. з пропозицією передати в оренду на конкурсних засадах нежитлові приміщення пункту технічного обслуговування та приміщення гаражу з метою розміщення автосервісу (т. 1, арк. с.36).

На виконання вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Регіональне відділення Фонду державного майна України звернулось до органу, уповноваженому управляти державним майном - Міністерства аграрної політики та продовольства України, щодо надання дозволу на передачу в оренду державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Харківської державної зооветеринарної академії.

Міністерство аграрної політики та продовольства України в своєму листі №37-11-3/15/13366 від 02.09.2011 не заперечувало щодо передачі в оренду (на конкурсній основі) державного нерухомого майна. Крім того, Міністерство аграрної політики та продовольства України зазначило, що згадані площі вільні, не передані в оренду (суборенду) та не підпадають під критерії заборони до приватизації орендарем, визначені у частині 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

З Довідки Харківської державної зооветеринарної академії вбачається, що згідно до затверджених кошторисів у 2011 - 2016 р.р. фінансування з державного бюджету витрат на утримання та ремонт приміщень, які орендує Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "МЕГА-СТРОЙ", не проводилося. Орендовані будівлі розташовані поза межами академмістечка, у навчально-науковому процесі академією не використовувалися.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того прокурором фактично не доведено обставин, які б свідчили про те, що спірний об`єкт оренди безпосередньо використовувався у навчальному процесі, проте внаслідок укладення договору оренди не може використовуватись за призначенням; або укладення даного договору погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються чи працюють у цьому навчальному закладі.

Матеріали справи не містять також фактів спричинення перешкод або унеможливлення надання освітніх послуг чи зменшення обсягу цих послуг внаслідок укладання договору (та яким саме способом).

В той же час матеріалами справи підтверджується, що за договором оренди №5084-Н від 30 грудня 2011 року, в оренду передано не об'єкт, не підрозділ та не цілісний майновий комплекс, а нежитлові приміщення пункту технічного обслуговування та приміщення гаражу, які безпосередньо не використовувалося в освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності.

Зазначені обставини спростовують твердження прокурора щодо відношення спірного об`єкта (приміщення) до об`єктів освіти та використання даного приміщення у навчальному процесі.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Пункт 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 19.05.2013 року „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що відповідно до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, і Загальний порядок укладення господарських договорів визначено ст. 181 Господарського кодексу України, згідно якої господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

В даному випадку, сторони підписали спірний договір оренди при їх вільному волевиявленні та вчинили дії, які свідчать про прийняття їх до виконання, тобто дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених договорами оренди щодо передачі майна в користування позивача на умовах оренди, а їх внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, тому посилання прокурора на те, що спірний правочин не відповідає статті 203 Цивільного кодексу України не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази використання майна, яке є предметом оспорюваного договору, всупереч діючих норм права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про визнання договору оренди №5084-Н від 30 грудня 2011 року недійсним є безпідставними, недоведеними, а тому такими, що задоволенню не підлягають .

Також задоволенню не підлягають і вимоги про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення та повернути його позивачу, які є похідними від вимоги про визнання договору недійсним.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, України, покладаючи судові витрати зі сплати судового збору на прокурора.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 203, 207, 215 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 26, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Керівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Мега-Строй" про визнання недійсним договору оренди та повернення майна - відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_4

справа №922/2429/16