КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа№ 911/718/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: представник - Ашмінець І.В, ( за довіреністю № 2-132д від 29.12.2015 р.);

від відповідача: представник - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр"

на рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016р.

у справі № 911/718/16 (суддя: Конюх О.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр"

про стягнення 3 966 881,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення з відповідача 3 966 881,69 грн., з яких 1 373 209,50 грн. основного боргу, 166 262,40 грн. 3 % річних та 2 427 409,79 грн. інфляційних втрат.

28.03.2016р. через відділ документального забезпечення господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення від 25.05.2016р. № Юр-2795, у яких позивач повідомив про оплату відповідачем основного боргу. До пояснень додано копію банківської виписки, згідно якої вбачається, що відповідач платіжним дорученням від 26.02.2016р. № 1232 сплатив позивачу за роботи згідно договору від 17.03.2014р. суму 1373209,50 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 28.03.2016р. по справі № 911/718/16 позов публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" на користь публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 166 262,40 грн. процентів річних, 2 138 333,32 грн. інфляційних втрат. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1 373 209,50 грн. припинено, в іншій частині вимог про стягнення 289 076,47 грн. інфляційних втрат відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що, виконані позивачем на замовлення відповідача будівельні роботи з капітального ремонту свердловини вартістю 4 318 209,50 грн. вважаються прийнятими замовником та підлягають оплаті в порядку, встановленому договором. У зв'язку із простроченням сплати основного грошового зобов'язання судом першої інстанції прийнято рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" заборгованості в сумі 2 304 595,72 грн., яка складається з 166 262,40 грн. процентів річних та 2 138 333,32 грн. інфляційних втрат. В частині стягнення основного боргу в сумі 1 373 209,50 грн. суд першої інстанції припинив провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини першої ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ "Надра Геоцентр" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016р. по справі № 911/718/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказав на те, що рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016 р. є неправосудним та таким, що підлягає скасуванню в апеляційному порядку, оскільки при його прийнятті судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та були допущені порушення норм процесуального права, а саме скаржник посилається на те, що заявлена позивачем вимога про стягнення з ТОВ «Надра Геоцентр», як окремої юридичної особи, а не як оператора за договором про спільну діяльність № 262-12 від 19.11.2007 р., є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Окрім того, апелянт зазначає, що оскільки виконавцем не складені і не надані замовнику довідки форми 3, то має місце прострочення кредитора.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 911/718/16.

21.06.2016 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016 р. залишити без змін.

В подальшому розгляд справи відкладався.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2016 р. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, а рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання 08.09.2016 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.03.2014 р. між ПАТ "Укргазвидобування" (виконавець) та ТОВ "Надра Геоцентр" (замовник) укладено договір підряду на виконання робіт з капітального ремонту свердловини №2 Опішнянського газоконденсатного родовища (ГКР) (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язався виконати згаданий капітальний ремонт згідно основних та додаткових планів робіт та проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу. Приблизний кошторис складається виконавцем, підлягає погодженню замовником та є невід'ємною частиною договору підряду (пункт 1.2 Договору). (а.с. 11-14).

Ціна договору складається із сукупних вартостей виконання всіх видів робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією на ремонт свердловин і на час підписання складає 6 598 277,00 грн. з ПДВ. Ціна договору змінюється у разі зміни обсягів робіт, розцінок тарифів, подорожчання проти кошторисної вартості матеріалів, хімреагентів, паливно-мастильних матеріалів по фактичній вартості їх закупівлі, перевищення вартості фактичних витрат на експлуатацію машин і механізмів на підставі бухгалтерської довідки, у разі зміни чинного законодавства (пункт 3.1 Договору).

Замовник оплачує фактичні витрати, понесені виконавцем, на підставі акту виконаних робіт (форма 2) та довідки (форма 3), що є підставою для здійснення розрахунків (пункт 3.2 Договору).

Розрахунки за договором проводяться в національній валюті України шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт (пункт 3.5 Договору).

Здача-приймання окремих етапів робіт здійснюється сторонами щомісяця з наданням Акту про виконану роботу протягом 15 календарних днів після закінчення звітного місяця. В разі незгоди з Актом, замовник в термін 5 календарних днів повинен надати виконавцю свої зауваження. В разі ненадання замовником заперечень або відмови від підписання акту, акт вважається прийнятим без зауважень та підлягає оплаті замовником (пункти 4.1, 4.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014р. (пункт 6.1 Договору).

Сторонами відповідно до умов договору також було погоджено кошторис, відповідно до якого вартість по зведеному кошторисному розрахунку становить 6 598 277,00 грн. з ПДВ.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору підряду від 17.03.2014 р. було виконано комплекс робіт на загальну суму 4 318 209,50 грн., що підтверджується актами здавання-прймання виконаних робіт за березень 2014 року від 04.04.2014 р. № 1 на суму 771 741,01 грн., за квітень 2014 року від 30.04.2014 р. № 2 на суму 1 396 360,34 грн., за травень 2014 року № 3 від 31.05.2014 р. на суму 1 460 350,91 грн., за червень 2014 року № 4 від 19.06.2014 р. на суму 749 757,24 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств (а.с. 26 - 33).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач сплатив позивачу грошові кошти за договором підряду від 17.03.2014 р. в розмірі 2 445 000,00 грн., а саме сплатив 27.08.2014р. - 245 000,00 грн., 16.10.2014р. - 200 000,00 грн., 11.09.2015р. - 2 000 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з рахунку позивача (а.с. 34-40). Крім того, позивач в позовній заяві визнає за відповідачем оплату ще 500 000,00 грн.

Таким чином, як зазначає позивач, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за договором підряду від 17.03.2014 р. у сумі 1 373 209,50 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми основної заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що виконані позивачем на замовлення відповідача будівельні роботи з капітального ремонту свердловини вартістю 4 318 209,50 грн. вважаються прийнятими замовником та підлягають оплаті в порядку, встановленому договором та у зв'язку із простроченням основного грошового зобов'язання стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" заборгованості в сумі 2 304 595,72 грн., яка складається з 166 262,40 грн. процентів річних та 2 138 333,32 грн. інфляційних втрат. В частині стягнення основного боргу в сумі 1 373 209,50 грн. суд першої інстанції припинив провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини першої ст. 80 ГПК України у зв'язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу - 1 373 209,50 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції про задоволення стягнення штрафних санкцій зважаючи на наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання, які мають ознаки договору підряду, згідно якого в силу вимог ст. 837 ЦК України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правовою природою договір підряду є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, після звернення позивача до суду з позовом (в порядку частини четвертої ст. 51 ГПК України 25.02.2016р. згідно поштового штемпелю на конверті, в якому надійшла позовна заява) відповідач сплатив суму основного боргу в заявленому позивачем розмірі - 1 373 209,50 грн. платіжним дорученням від 26.02.2016 р. №1232, про що свідчить подана позивачем копія банківської виписки.

Відповідно до пункту 11 частини першої ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилось неврегульованих питань. Згідно пункту 4.10 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., питання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог, а так само про залишення позовних вимог у певній частині без розгляду господарський суд вирішує у резолютивній частині рішення, яке приймається по суті справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі № 911/718/16 в частині стягнення 1 373 209,50 грн. основного боргу на підставі пункту 11 частини першої ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Щодо твердження відповідача про те, що оскільки виконавцем не складені і не надані замовнику довідки форми 3, то має місце прострочення кредитора, колегія суддів зазначає на наступне.

Як вже зазначалось, замовник оплачує фактичні витрати, понесені виконавцем, на підставі акту виконаних робіт (форма 2) та довідки (форма 3), що є підставою для здійснення розрахунків (пункт 3.2. договору).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Замовник зобов'язується у разі виявлення допущених у роботі відступів або інших недоліків негайно письмово заявити про це Виконавцю (пункт 2.2.4 Договору).

Замовник має право в будь-який час перевіряти хід та якість виконання робіт (пункт 2.2.6 Договору).

Відповідно до ст. 852, 858 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 6 ст. 882 ЦК України замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у відповідності до вищенаведених норм закону та умов Договору надав відповідачу в п'ятиденний термін мотивовану відмову від прийняття робіт та підписання акту, або пред'явив відповідачу обґрунтовані претензії щодо обсягу, якості або вартості виконаних будівельних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Пунктом 99 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" визначено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Отже, підписавши акти виконаних робіт без зауважень, та окрім іншого, сплативши їхню повну вартість, відповідач підтвердив факт виконання підрядних робіт позивачем в належному обсягу та якості.

Відповідно до п. 3.5. договору розрахунки за договором проводяться шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт.

Отже, підписавши договір підряду, сторони відповідно до пункту 3.5 договору погодили обов'язок відповідача після 10 календарних від дати підписання акту виконаних робіт розрахуватись з позивачем за виконані роботи.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат колегія суддів зазначає на наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Таким чином, оскільки у відповідача перед позивачем станом на день подання позову існувала заборгованість за виконані підрядні роботи у сумі 1 373 209,50 грн., колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних, здійснених позивачем та судом першої інстанції за період з 15.04.2014 р. по 31.01.2016 р. та інфляційних втрат, здійснених позивачем та судом першої інстанції за період з 15.04.2014 р. по 31.01.2016 р. з урахуванням проплат, погоджується з здійсненим розрахунком, вважає його вірним та арифметично правильним, а тому вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 166 262,40 грн. та 2 138 333,32 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідач контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат суду не надав.

При цьому, необґрунтованим є твердження відповідача про те, що заявлена позивачем вимога про стягнення з ТОВ «Надра Геоцентр», як окремої юридичної особи, а не як оператора за договором про спільну діяльність № 265-12 від 19.11.2007 р. (а.с. 83-88), зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно з ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, відповідачем у справі можуть бути лише суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи. При цьому, оператор спільної діяльності без прав юридичної особи не може бути відповідачем у суді.

Оператор спільної діяльності в якості оператора може діяти виключно у внутрішньо договірних відносинах між учасниками спільної діяльності за договором спільної діяльності № 265-12 від 19.11.2007 р.

Крім того, спір у справі № 911/718/16 виник через невиконання умов договору підряду від 17.03.2014 р., який укладений саме між двома юридичними особами, а не умов договору на спільну діяльність № 265-12 від 19.11.2007 р.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали, наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Київської області від 28.03.2016 року у справі № 911/718/16, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" на рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016 року у справі № 911/718/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016 року у справі № 911/718/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/718/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

С.А. Пашкіна