ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р.Справа № 916/1680/16

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 /керівник/, ОСОБА_3 за довіреністю від 09.06.2016р.;

Від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю №636/0212 від 16.05.2016р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтінгово-внедренческий центр „Поновлювані ресурси до Болградської міської ради Одеської області про стягнення 59 084,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Консалтінгово-внедренческий центр „Поновлювані ресурси (далі по тексту ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Болградської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості у розмірі 59 084,15 грн., яка складається із вартості робіт на розробку проекту у розмірі 55 800,00 грн. та вартості оплаченої експертизи проектно-кошторисної документації у розмірі 3 284,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань щодо оплати послуг, наданих позивачем у звязку з розробленням останнім проекту „Технічного переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66.

Відповідач повністю заперечує проти позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, зазначає, що сторони по справі відповідно до кошторису №5 на проектні роботи та протоколу погодження договірної ціни погодили вартість робіт на розроблення проекту у розмірі 55 800,00 грн. Погодження вартості робіт на розроблення проекту стало наслідком зверненням Болградської міської ради Одеської області до відповідача із проханням розробити проект „Технічного переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66. При цьому, зазначений кошторис №5 та протокол погодження договірної ціни не підписані представником відповідача.

В подальшому, 03.10.2014р. Болградська міська рада звернулась до філії державного підприємства „Укрдержбудекспертиза в Одеській області щодо розроблення експертизи проектної документації і завдання на проектування робочого проекту з „Технічного переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66, про що свідчить лист №1061/0212 від 03.10.2014р.

30.10.2014р. виконавчий комітет Болградської міської ради Одеської області рішенням №177 „Про затвердження зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва „Технічного переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66 було затверджено вартість такого переоснащення у загальному розмірі 1 198 157,00 грн.

31.10.2014р. на сімдесят першій сесії VI скликання Болградської міської ради було прийнято рішення №1880-VI „Про надання згоди на укладення з Департаментом комунального будівництва Одеської обласної державної адміністрації договорів суперфіцію, відповідно до п. 1 якого було надано згоду секретарю Болградської міської ради Одеської області укласти від імені територіальної громади м. Болград з Департаментом комунального будівництва Одеської обласної державної адміністрації договорів суперфіцію на період проведення технічного переоснащення системи опалення обєктів, до яких, зокрема, входив дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66.

З матеріалів справи вбачається, що договором №16-1422-14 від 2014р. (без зазначення дати), укладеним між Болградською міською радою Одеської області (Замовник) та державним підприємством „Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертної організації (Виконавець) було погоджено наступне: Замовник доручає Виконавцю проведення експертизи проекту будівництва щодо дотримання вимог міцності, надійності та довговічності (в залежності від особливостей проекту: санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження та енергоефективності, пожежної техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, кошторисної частини). Назва проекту будівництва: технічне переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті „ дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п.п. 2.2 - 2.5 договору №16-1422-14 вартість проведення експертизи виконавцем за договором складає 3 284,15 грн. Вартість експертизи викладено в протоколі погодження договірної ціни (додаток 1 до договору), який підписано сторонами та скріплений їх печатками. Замовник у строк не більше пяти календарних днів з дня підписання акта прийому-передачі виконаних робіт зобовязується у відповідності з цим актом здійснити на користь Виконавця оплату у розмірі 100% вартості виконаних робіт за договором. Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9.1 договору №16-1422-14 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє до 31.12.2014р., а у частині розрахунків до повного виконання сторонами передбачених договором зобовязань.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси перерахувало філії державного підприємства „Укрдержбудекспертиза в Одеській області 3 284,15 грн., вказавши призначення платежу „оплата за експертизу проектно-кошторисної документації згідно договору №16-1422-14, про що свідчить квитанція №1376 від 27.10.2014р.

15.05.2015р. позивач звернувся до Болградської міської ради Одеської області з вимогою оплатити виконані роботи з розробки проекту „Технічне переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66 та відшкодувати вартість оплаченої експертизи проектно-кошторисної документації у розмірі 3 284,15 грн., проте відповідач так і не здійснив розрахунків, що, на думку позивача, є порушенням зобовязання з боку Болградської міської ради Одеської області.

Факт виконання проекту „Технічне переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66, на думку позивача, підтверджується листом №4-817 від 08.07.2015р., відповідно до якого Департамент комунального будівництва Одеської обласної державної адміністрації на звернення позивача, зазначив, що останній був замовником будівництва обєктів, до якого входить, зокрема, і дитячий садок №8, проте, замовником розроблення проектів технічного переоснащення системи опалення були Болградська міська рада Одеської області, управління освіти Болградської районної державної адміністрації та комунальний заклад „Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги, у звязку з чим саме вказані організації повинні провести оплату розробленого проекту.

Позивач вважає, що факт розроблення проекту технічного переоснащення для дитячого садка №8 ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси підтверджується також проведенням експертизи такої проектно-технічної документації, не дивлячись на відсутність укладеного між сторонами по справі договору.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Так, ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з частиною 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Так, ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Частинами 1, 8 ст. 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Вищевикладені положення чинного законодавства встановлюють привила укладення договорів, яких сторони повинні дотримуватись при укладанні договору. При цьому, господарський суд зазначає, що в обґрунтування заявлених вимог позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили, про наявність договірних зобовязань між сторонами по справі.

В силу положень ч. ч. 1-3 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Загальний порядок укладання господарських договорів передбачений ст. ст. 181-185 ГК України з урахування положень глави 53 ЦК України, яка регулює порядок укладання, зміни і розірвання договорів.

Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд зазначає, що, оскільки ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси обґрунтовує позовні вимоги порушенням Болградською міською радою Одеської області взятих на себе договірних зобовязань, першочерговим та необхідним в даній справі є встановлення факту укладання між сторонами по справі договору з урахуванням вимог закону.

Так, надані ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси докази, оцінку яких суд здійснює за правилами ст. 43 ГПК України, в їх сукупності не можуть бути достатніми для встановлення факту укладання між сторонами по справі договору у порядку, передбаченому чинним законодавством. Окрім того, господарський суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили, що сторони в установленому порядку погодили істотні умови господарського договору: предмет, ціну та строк дії договору у формі, встановленій ст. 181 ГК України.

З урахуванням вищезазначеного, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтінгово-внедренческий центр „Поновлювані ресурси до Болградської міської ради Одеської області про стягнення грошових коштів у розмірі 55 800,00 грн.

Щодо позовних вимог ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси зі стягнення вартості оплаченої експертизи проектно-кошторисної документації у розмірі 3 284,15 грн., господарський суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що договором №16-1422-14, укладеним між Болградською міською радою Одеської області (Замовник) та державним підприємством „Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертної організації (Виконавець), було встановлено обовязок Замовника здійснити на користь Виконавця оплату у розмірі 100% вартості виконаних робіт за договором, у звязку з чим саме відповідач повинен був здійснити оплату експертизи. Оскільки у позивача були відсутні договірні зобовязання із Виконавцем за договором №16-1422-14, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення із Болградської міської ради Одеської області грошових коштів у розмірі 3 284,15 грн., оскільки за вказаним договором у відповідача не виникло обовязку здійснювати будь-яку оплату на користь ТОВ „КВЦ „Поновлювані ресурси, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

При цьому, як зазначалося по тексту рішення вище, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з Болградської міської ради Одеської області грошові кошти у сумі 59 084,15 грн., визначаючи їх правову природу як борг. При цьому, господарським судом було зясовано, що між сторонами по справі не було укладено жодних договорів.

У п.п. 3.12, 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011 року N 18 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Враховуючи, що позивачем правова природа заявленої до стягнення суми у розмірі 59 084,15 грн., визначена як заборгованість, та враховуючи відсутність укладеного між сторонами по справі договору, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки у Болградської міської ради не виникло зобовязань щодо оплати послуг, наданих позивачем у звязку з розробленням останнім проекту „Технічного переоснащення (заміщення споживання природного газу) системи опалення на обєкті: дитячий садок №8 за адресою м. Болград, вул. Леніна,66.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 202, 205, 207, 509, 626, 639, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 174, 175, 179, 180-185 ГК України позов товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтінгово-внедренческий центр „Поновлювані ресурси до Болградської міської ради Одеської області задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судом покладаються на позивача у звязку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 32, 33,35, 44, 49, 82-85, ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 12.09.2016р.

Суддя С.П. Желєзна