ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Справа № 915/738/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 30.01.2016 року,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 582 від 30.12.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця,

03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (ідентифікаційний код 40075815),

в особі Регіональної філії Одеська залізниця,

65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19 (ідентифікаційний код 40081200),

до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон,

юридична адреса: 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1,

поштова адреса: 54002, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9-б (ідентифікаційний код 14291113),

про стягнення грошових коштів у сумі 8 318,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон про стягнення грошових коштів у сумі 8 318,80 грн.

Ухвалою суду від 07.07.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.07.2016 року.

18.07.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 27.07.2016 року.

27.07.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 09.08.2016 року.

09.08.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 06.09.2016 року.

06.09.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив.

У поданому суду відзиві (а.с. 65-68) зазначив наступне.

Із посиланням на пункт 17 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року (далі - Статут залізниць України), пункт 2.1 Правил обслуговування залізних під'їзних колій, затверджених затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року (далі - Правила обслуговування залізних під'їзних колій), пункт 2.15. розділу 2 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої Наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та звязку України № 1019/1143 від 18.09.2008 року, пункт 15 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 року (далі Правила користування вагонами і контейнерами), відповідач зазначає, що станція призначення Горохівка Херсонської дирекції Одеської залізниці відповідно до нормативно правових актів зобовязана була розмістити вагони з вантажем дизельне пальне, які належали відповідачу та на час прибуття на станцію призначення перебували під митним контролем Рівненської митниці Державної фіскальної служби України в зону митного контролю, яка створена рішенням Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України № 90300/0052 від 31.07.2015 року, тобто на підїзні колії № 1 та № 5 залізничної станції Горохівка Херсонської дирекції Одеської залізниці за адресою: Миколаївська область, с. Горохівка, вул. Привокзальна, 2-Б.

Проте, станція призначення Горохівка Херсонської дирекції Одеської залізниці розмістила вагони з вантажем дизельне пальне, які надійшли на адресу відповідача, на коліях загального призначення, що призвело до безпідставного нарахування платежів відповідачу.

Відповідач також наголошує на тому, що відповідно до залізничної накладної № 0453838 від 01.01.2016 року вагони з вантажем дизельне пальне, які надійшли 10.01.2016 року на адресу відповідача, належать приватним підприємствам і не перебувають у власності залізниці, а відтак за умови виконання станцією призначення Горохівка Херсонської дирекції Одеської залізниці вимог вищезазначених нормативно правових актів щодо розміщення вагонів в зоні митного контролю на підїзних коліях № 1 та № 5 станції Горохівка Херсонської дирекції Одеської залізниці, плата за користування цими вагонами вноситися не повинна.

Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. Пунктом 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій, визначається договором.

Згідно з пунктом 2.1 Правил обслуговування залізних під'їзних колій взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під'їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під'їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів.

20.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Кворум (далі - ТОВ Кворум) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон (далі - ТОВ СП Нібулон) була укладена угода № 209 (далі Угода № 209), відповідно до п. 1 якої ТОВ Кворум надає дозвіл ТОВ СП Нібулон на подачу та прибирання вагонів з вантажем, власником яких є ТОВ СП Нібулон, на власну підїзну колію на залізничній станції Горохівка на умовах діючого договору на подачу та прибирання вагонів ТОВ Кворум та Херсонскою дирекцією залізничних перевезень, уточнених пунктами до договору. (а.с. 14-15)

Відповідно до п. 4 Угоди № 209 ТОВ СП Нібулон виконує платежі, зі справки ЄТехПД № 1438072, за подачу та прибирання вагонів, користування вагонами, маневрову роботу та інші платежі згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги.

Відповідно до п. 5 Угоди № 209 за зберігання вантажів у вагонах, що не подані на підїзну колію з вини вантажовласника, стягується збір за зберігання вантажів згідно розділу 7 Правил перевезень вантажів, частина 1.

Відповідно до пунктів 6, 7 Угоди № 209 сторони домовились, що термін дії даної угоди - з моменту підписання та до 31.12.2015 року. В разі, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії даної угоди жодна зі сторін не заявить про внесення змін або розірвання даної угоди, угода вважається пролонгованою на наступний календарний рік.

20.02.2015 року Митним постом Костянтинівка Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України було прийнято рішення № 50407/0001 про створення зони митного контролю (а.с. 24-25), відповідно до п. 1 якої місце та адреса, за якою створюється зона митного контролю, є частина підїзної колії № 1 та № 5 загальною довжиною 288,9м. та загальною площею 1238,0 кв. м, що розташована на території Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум за адресою: Миколаївська область, с. Горохівка, вул. Привокзальна, 2-Б.

Відповідно до п. 3 вказаного рішення зона митного контролю є тимчасовою, створюється на час здійснення митних формальностей при оформленні дизельного пального, що надходить на адресу ТОВ СП Нібулон за зовнішньоекономічним контрактом від 05.02.2015 року.

24.06.2015 року між Державним підприємством Одеська залізниця (далі Залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кворум (ТОВ Кворум, Підприємство) у зв'язку із не введенням колій в експлуатацію була укладена тимчасова угода про подачу та збирання вагонів на підїзну колію, що будується ТОВ Кворум (далі Тимчасова угода від 24.06.2015 року), яка прийнята на облік НФ № 7611 28.07.2015 року. (а.с. 97)

Відповідно до п. 1 Тимчасової угоди від 24.06.2015 року згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цієї угоди здійснюється подача і забирання вагонів на залізничну підїзну колію, яка будується, належить ТОВ Кворум і примикає до колії 5 станції Горохівка через стрілку № 29. У межах смуги відведення підїзною колією і спорудами Підприємства зайнято ділянку землі площею 1238 кв.м.

Відповідно до п. 3 Тимчасової угоди від 24.06.2015 року подача та забирання вагонів виконується локомотивом Залізниці. Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів 1107 км в обидва кінці, з них 0,729 км - на балансі Залізниці, 0,378 км - на балансі Підприємства.

Відповідно до п. 4 Тимчасової угоди від 24.06.2015 року про майбутню подачу вагонів ст. Горохівка повідомляє Підприємство по телефону за 2 години до подачі з записом до книги повідомлень.

Відповідно до п. 8 Тимчасової угоди від 24.06.2015 року Підприємство сплачує Залізниці за подачу, забирання вагонів, за користування вагонами (контейнерами), за маневрову роботу, інші збори і плати згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги, затвердженим наказом Міністерства транспорту України за № 317 від 26.03.2009 року.

Відповідно до п. 9 Тимчасової угоди від 24.06.2015 року охорону вагонів і вантажів на підїзній колії здійснює Підприємство.

Відповідно до п. 12 Тимчасової угоди від 24.06.2015 року ця тимчасова угода укладається терміном з 01.07.2015 року до 31.12.2015 року включно.

24 грудня 2015 року між Регіональною філією Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця, яка діє від імені Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, та ТОВ Кворум укладена додаткова угода № 2 до Тимчасової угоди, зареєстрованої за № 7611 від 28.07.2015 року про подавання та збирання вагонів на підїзну колію ТОВ Кворум при ст. Горохівка, відповідно до умов якої преамбулу Тимчасової угоди викладено у новій редакції із зазначенням стороною Залізниця Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця, яка діє від імені Публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Крім того, строк дії Тимчасової угоди продовжено до 31.03.2016 року. (а.с. 98)

31 липня 2015 року Енергетичною митницею Державної фіскальної служби України було прийнято рішення № 90300/0052 про створення зони митного контролю (а.с. 92-94), відповідно до п. 1 якої місце та адреса, за якою створюється зона митного контролю, є частина підїзної колії №1 та №5 залізничної станції Горохівка Херсонської дирекції Одеської залізниці загальною довжиною 288,9м., загальною площею 1238,0м2, що розташована на території Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум за адресою: Миколаївська область, с. Горохівка, вул. Привокзальна, 2-Б.

Відповідно до п. 3 вказаного рішення зона митного контролю є тимчасовою, створюється на строк здійснення митних формальностей.

10.01.2016 року о 03-20 год. на адресу ТОВ СП Нібулон на станцію Горохівка надійшли вагони №№ 50187038, 50256841, 51609246 з вантажем дизельне пальне, яке на час прибуття на станцію призначення перебувало під митним контролем Рівненської митниці Державної фіскальної служби України, що підтверджується штемпелем на залізничній накладній №0453838 від 01.01.2016 року (а.с. 36).

Відповідно до ст. 42 Статуту залізниць України Залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Про прибуття зазначених вагонів на станцію Горохівка представники ТОВ СП Нібулон відповідно до вимог пункту 42 Статуту залізниць України були повідомлені співробітниками Залізниці 10.01.2016 року о 10-00 год., що підтверджується Книгою прибуття вантажів (а.с. 16)

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 46 Статуту залізниць України вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

По станції призначення Горохівка працівниками Залізниці були складені наступні акти щодо вагонів №№ 50187038, 50256841, 51609246:

- акт загальної форми № 2 (форма ГУ-23) від 10.01.15 року (а.с. 18) про початок затримки вагонів 10.01.2016 року о 10-00 год.,

- акт загальної форми № 3 (форма ГУ-23) від 11.01.2016 року (а.с. 20) про відношення відповідальності за зберігання вантажу у вагонах на відповідача,

- акт загальної форми № 4 (форма ГУ-23) від 12.01.2016 року про закінчення затримки 11.01.2016 року о 22-45 год. (а.с. 19).

12.01.2016 року працівниками станції Горохівка була складена накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів, повязаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) № 12010010 (а.с. 21), відповідно до якої відповідачу нараховано: 1 433,40 грн. - збору за зберігання вантажу у вагонах та 5 333,30 грн. за охорону вантажу по станції, яку представник відповідача підписав із зауваженням, що нарахування проведено неправомірно.

Також було складено відомість плати за користування вагонами № 13019003р (форма ГУ-46) про нарахування плати за користування вагонами в сумі 165,60 грн. (а.с. 22), від підпису відомості представник відповідача відмовився, про що складено акт загальної форми № 63 від 13.01.2016 року (а.с. 23).

Всього за час затримки вагонів ТОВ СП Нібулон по станції Гороховка було нараховано:

- 165,60 грн. - плата за користування вагонами,

- 5 333,30 грн. - збір за охорону вантажу по станції,

- 1 433,40 грн. - збір за зберігання вантажу у вагонах.

Загальна сума платежів, нарахована відповідачу, склала 8 318,80 грн. (6 932,30 грн + ПДВ 20% 1386,50 грн.)

Щодо вимоги про стягнення з відповідача плати за користування вагонами в сумі 165,60 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 46 Статуту залізниць України, одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Правил користування вагонами і контейнерами за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Правил користування вагонами і контейнерами для власних вагонів, що мають нумерацію інвентарного парку, державних вагонних компаній застосовуються порядок та умови користування, які встановлено для вагонів парку залізниць.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до п. 6 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під'їзні колії або орендовані ділянки колій.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Відповідно до п. 13 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Відповідно до п. 14 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 15 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Відповідно до п. 17 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-8/917 від 29.11.2007 року Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства вантажовідправник, вантажоодержувач повинен сплачувати залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Пункт 119 Статуту залізниць України встановлює, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення чи на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження, з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені в пункті 121 Статуту залізниць України, та пункті 16 Правил користування вагонами і є вичерпними, затримку вагонів, пов'язану з митним оформленням, до цих підстав не віднесено.

Позивачем нараховано відповідачу плату за користування вагонами в сумі 165,60 грн., детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (а.с. 33).

Перевіривши розрахунок плати за користування вагонами, судом встановлено, що розрахунок є арифметично вірним.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу у вагонах в сумі 1 433,40 грн., слід зазначити наступне.

Пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року (далі Правила зберігання вантажів) визначено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

при затримці - з моменту затримки.

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання вантажів за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Відповідно до п. 5 Угоди № 209 за зберігання вантажів у вагонах, що не подані на підїзну колію з вини вантажовласника, стягується збір за зберігання вантажів згідно розділу 7 Правил перевезень вантажів, частина 1.

Позивачем нарахований відповідачу збір за зберігання вантажу у вагонах в сумі 1 433,40 грн., детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (а.с. 34).

Перевіривши розрахунок збору за зберігання вантажу у вагонах, судом встановлено, що розрахунок є арифметично вірним.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача збору за охорону вантажу по станції у сумі 5 333,30 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 20.01.1997 року № 18 ( у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 27.06.2012 року № 363) затверджений перелік вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорту на всьому шляху прямування залізницями України та до таких вантажів належить, в тому числі, і дизельне пальне.

Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, пунктом 31.5 якого передбачено, що якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

Відповідно до табл. 4 якщо кількість вагонів, що охороняються при затримці вантажів, складає від 1 до 5 вагонів, тариф за охорону складає 24,00 грн./ваг.-год.

Плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред'явлені до перевезення одним відправником за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

Відповідно до п. 2.15. розділу 2 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої Наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та звязку України №1019/1143 від 18.09.2008 року, товари (вантажі), що прибувають на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються в зонах митного контролю, які створюються на коліях загального користування й у яких товари (вантажі) перебувають під охороною залізниці, або, з дозволу митного органу, - інших місцях чи підїзних коліях, визначених як зони митного контролю згідно з Митним кодексом України і Порядком створення зон митного контролю та їх функціонування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1947 від 25.12.2002 року.

Відповідно до п. 3.10 вказаної Інструкції вагони (контейнери) з товаром (вантажем), що прибули на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються на цій станції та перебувають під охороною залізниці.

Про прибуття товару (вантажу) працівник цієї станції повідомляє митницю призначення та вантажоодержувача з дотриманням строків, установлених митним законодавством.

Працівник станції призначення, на якій розташовано підрозділ митниці призначення, повідомляє цей підрозділ шляхом передання йому ДКД, перевізних і товаросупровідних документів на товар (вантаж). Цей факт реєструється працівником залізниці в спеціальному журналі залізничної станції з обов'язковим зазначенням дати й часу.

За відсутності на станції призначення такого підрозділу митниця призначення та станція узгоджують окремий порядок повідомлення й передання документів з урахуванням місцевих умов, який відображається в Технологічному процесі роботи цієї станції.

Позивачем нарахований відповідачу збір за охорону вантажу по станції у сумі 5 333,30 грн., детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (а.с. 34).

Перевіривши розрахунок збору за охорону вантажу по станції, судом встановлено, що розрахунок є арифметично вірним.

Заперечення відповідача відхиляються судом, оскільки рішення про створення зони митного контролю на території ТОВ Кворум було надано позивачу лише 14.01.2016 року, про що свідчить довідка начальника станції Миколаїв (а.с. 114), а також штамп на самому рішенні № 50407/0001 від 20.02.2015 року (а.с. 24-25).

Отже, в період з 10.01.2015 року по 12.01.2015 року (час затримки вагонів на коліях загального користування) позивач не був повідомлений про створення зони митного контролю на території ТОВ Кворум, а тому вагони відповідача були розміщені на коліях загального користування відповідно до п. 2.15. розділу 2 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними поїздами, і працівників залізниць України.

Крім того, відсутність у позивача інформації про створення зони митного контролю на території ТОВ Кворум та необхідність доставки вантажу на 1 та 5 під'їзну колії також підтверджується накопичувальними картками від 01.08.2015 року та від 25.11.2015 року (а.с. 121-122), відповідно до яких відповідачу нараховувались збори за зберігання та охорону вантажу у звязку із затримкою вантажу, який підлягає розмитненю, саме на коліях, які належать залізниці. Вказані збори сплачені ТОВ СП "Нібулон" без зауважень.

У судовому засідані сторони підтвердили, що після 14.01.2016 року всі вантажі, яки прибували на адресу ТОВ СП "Нібулон" та підлягали розмитненю доставлялися залізницею на 1 та 5 під'їзну колії ТОВ "Кворум".

Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон (юридична адреса: 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1, поштова адреса: 54002, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9-б, ідентифікаційний код 14291113, р/р 88 у відділенні АТ Укрексімбанк м. Миколаїв, МФО 326739) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) грошові кошти у сумі 8 318,80 грн. (вісім тисяч триста вісімнадцять грн. 80 коп.) та судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.)

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складений 12.09.2016 року.

Суддя В.О. Корицька