ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

01.09.2016р. Справа №917/1114/16

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джед-Баст-Полтава", АДРЕСА_1,36037

про стягнення 5035,86 грн. (згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог № 10819 від 01.09.2016р.)

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. № 29-14/19 від 04.01.2016

від відповідача: ОСОБА_2- директор

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 5035,86 грн., за договором № 3001 від 01.08.2010, із яких: пеня - 4864,30 грн., 3% річних - 43,02 грн., інфляційні втрати 128,54 грн.

08.08.2016 року за вхідним №9757 (канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_1 подав заяву з додатками. Суд подану заяву з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

31.08.2016 року за вхідним №10793 (канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду подав додаткові документи. Суд подану заяву з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

01.09.2016 року за вхідним №10819 (канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Суд подану заяву прийняв, розглянув та задовольнив залучивши до матеріалів справи.

01.09.2016 року за вхідним №10828 (канцелярії суду) відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розстрочку виконання рішення. Суд подану заяву прийняв, розглянув та задовольнив залучивши до матеріалів справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги частково виходячи з наступного:

01.08.2010 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джед-Баст-Полтава" (далі - ТОВ "Джед-Баст-Полтава", Відповідач) уклали договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №3001 (далі -Договір).

За умовами Договору, ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго бере на себе постачання теплової енергієї у вигляді гарячої води на опалення приміщення відповідача, розташованого за адресою м. Полтава вул. Шведська, 20а.

Відповідно до п. 13 в редакції Додаткової угоди №2 від 10.10.2011, визначено, що розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії за розрахунковий період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне регулювання у сфері комунальних послуг та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України Про теплопостачання Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію субєктам природних монополій та субєктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

- 1354,31 грн./Гкал (без ПДВ) з 01 листопада 2015 року на підставі постанови № 2690 від 29.10.2015;

- 1304,87 грн./Гкал (без ПДВ) з 01 лютого 2016 року на підставі постанови №54 від 28.01.2016

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

Відповідно до п. 12.1 в редакції Додаткової угоди №2 від 10.10.2011, визначено, що обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається «Теплопостачальною організацією» розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об`єктів (згідно СНиП 2.04.05.-91 «Отопление, вентиляція и кондиционирование») з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофізика) та наведений в п. 3 Додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії», який є невідємною частиною даного договору.

Згідно п. 13 в редакції Додаткової угоди №2 від 10.10.2011 встановлений наступний порядок розрахунків.

Оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п. 3 Додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії», проводиться «Споживачем» плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться «Споживачем» до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

За період з 01.12.2015 до 30.04.2016 за відпущену теплову енергію нараховано до сплати 8622,71 грн. Проте, в порушення взятих відповідачем зобов"язань, за вказаний період було сплачено лише 3758,41 грн. Таким чином, за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 4864,30 грн.

01.09.2016 року від Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" надійшла заява (вх. канцелярії суду №10819) про зменшення розміру позовних вимог, заява мотивована тим, що 23.08.2016 року ТОВ "Джед-Баст-Полтава" сплатило суму основного боргу в розмірі 4864,30 грн. та позивач просить суд припинити провадження в частині основного боргу на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У зв'язку з тим, що між сторонами відсутній спір в частині стягнення основного боргу в розмірі 4864,30 грн., провадження в цій частині підлягає припиненню, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Закон України "Про електроенергетику" визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ, Правила), передбачено, що ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами. При цьому, дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктом 5.1. ПКЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання, до яких відноситься спірний Договір, підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач свої зобов"язання за Договором про постачання електричної енергії №0106 від 19.08.2008р. за січень 2015р. та липень 2015 р. виконав належним чином. Як підтверджується матеріалами справи відповідач оплату виставлених рахунків провів поза межами строку встановленого договором, тому у позивача виникло право на нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем на підставі п. 14 в редакції додаткової угоди № 2, нарахована пеня в розмірі 1,0 % за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно з Законом України Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги що за період з 15.01.2016р. по 08.06.2016р. (грошові зобов"язання за грудень 2015 року по квітень 2016р.) становить 4864,30 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 4864,30 грн. пені, суд прийшов до висновку, що останній підлягає задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 128,54 грн. інфляційних нарахування за несвоєчасну оплату за спожиту активну електричну енергію (за період з лютого 2016 року по травень 2016 року) та 43,02 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату (за період з 15.01.2016р. по 08.06.2016р) суд визнає їх правомірними (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга.Еліт 8.1.5" та "НІС" Законодавство").

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги заявлені обґрунтовано, підтверджені доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Відповідачем подано клопотання від 01.09.2016р. (вх. канцелярії суду №10828) про розстрочку виконання рішення суду по даній справі, оскільки скрутне матеріальне становище утруднює своєчасне виконання судового рішення.

Згідно п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім"ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Джед-Баст-Полтава", заслухавши пояснення представників сторін, а також враховуючи інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду за визначеним судом графіком на два місяці рівними платежами:

- до 01 жовтня 2016 року - 3206,93 грн.;

- до 01 листопада 2016 року - 3206,93 грн.

На підставі матеріалів справи, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джед-баст-Полтава» (36037, АДРЕСА_2, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р 0972 в філії Полтавського обласного управління АТ Ощадбанк МФО 331467, ) за Договором №3001 від 01.08.2010 пеню в розмірі 4864,30 грн., 43,02 грн. 3 % річних, 128,54 грн. інфляційних втрат , а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.

3. Розстрочити виконання рішення суду від 01.09.2016р. по справі №917/1114/16 на два місяці рівними платежами:

- до 01 жовтня 2016 року - 3206,93 грн.;

- до 01 листопада 2016 року - 3206,93 грн.

4. Припинити провадження в частині стягнення основного боргу в розмірі 4864,30 грн., на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 07.08.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.