ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р. Справа № 914/996/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.,

суддів: Скрипчук О.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Кобзар О.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №14-10 від 14.01.2015);

від відповідача не зявився;

від органу ДВС ОСОБА_3 (довіреність №02.1-31/В8 від 28.07.2016);

розглянув апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 02.1-31/В-8 від 29.06.2016,

на ухвалу господарського суду Львівської області від 02.06.2016

про визнання дій Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області неправомірними та скасування постанови

у справі № 914/996/15, суддя Король М.Р.,

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

до відповідача (боржник) товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ, м. Новий Розділ,

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 02.06.2016 у справі № 914/996/15 визнано неправомірними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в особі заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4

Скасовано постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 11.04.2016 року в виконавчому провадженні №49472694 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Вказана ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що боржник належним чином виконував наказ від 21.07.2015 року про примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 28.05.2015 року в справі №914/996/15 з врахуванням розстрочення виконання рішення згідно ухвали господарського суду Львівської області від 24.03.2016 р., окрім того державною виконавчою службою жодних виконавчих дій з примусового виконання рішення суду вчинено не було, а тому і підстав для стягнення виконавчого збору не було.

В апеляційній скарзі управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 02.06.2016 у справі № 914/996/15.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на частину 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим законом. Також зазначає, що в разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Після відкладення розгляду справи, в судове засідання 31.08.2016 зявився представник позивача та органу ДВС. Представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, а тому його неявку суд розцінює як без поважних причин, відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та скасування ухвали господарського суду Львівської області від 02.06.2016 в справі №914/996/15, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 28.05.2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково та стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий Розділ» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 1 681 967,7 грн. пені, 750 908,17 грн. 3% річних, 2 530 169,88 грн. інфляційних втрат та 35 324,16 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі №914/996/15 від 09.07.2015 р. вказане рішення залишено без змін.

На виконання рішення суду від 28.05.2015 року господарський суд Львівської області видав наказ від 21.07.2015 року.

04.12.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий Розділ» звернулось до господарського суду Львівської області із заявою про відстрочку виконання рішення від 28.05.2015 року в даній справі терміном на один рік.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.12.2015 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий Розділ» про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області вiд 28.05.2015 року в справi №914/996/15 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області у справі №914/996/15 від 28.05.2015 року на три місяці - до 10 березня 2016 року.

02.03.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий Розділ» звернулось до господарського суду Львівської області із заявою про розстрочку виконання рішення від 28.05.2015 року у даній справі на девять місяців рівними частинами.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.03.2016 року відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий Розділ» про розстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області вiд 28.05.2015 року у справi №914/996/15.

16.03.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» звернулось до господарського суду Львівської області з заявою про розстрочку виконання рішення від 28.05.2015 року у даній справ на девять місяців рівними частинами.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 24.03.2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» про розстрочення виконання рішення суду від 28.05.2015 р. у справі №914/996/15 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 28.05.2015 р. у справі №914/996/15 про стягнення з ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 4.998.369,91 грн. (з яких: 1.681.967,70 грн. пені, 750.908,17 грн. 3% річних, 2.530.169,88 грн. інфляційних втрат) та 35.324,16 грн. судового збору на сім місяців зі сплатою заборгованості рівними частинами: до 10.04.2016 р. - 714.052,84 грн., до 10.05.2016 р. - 714.052,84 грн., до 10.06.2016 р. - 714.052,84 грн., до 10.07.2016 р. - 714.052,84 грн., до 10.08.2016 р. - 714.052,84 грн., до 10.09.2016 р. - 714.052,84 грн., до 10.10.2016 р. - 714.052,84 грн.

Як вбачається з виписки з рахунку №207 (UAH) за 08.04.2016 (а.с. 144, Т.2) ТОВ «Енергія-Новий Розділ» сплачено на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 714 052,84 грн. з призначенням платежу «оплата згідно ухвали господарського суду Львівської області у справі №914/996/15 від 28.03.2016 без ПДВ».

Таким чином, відповідач здійснив черговий платіж в розмірі та в строк визначений ухвалою господарського суду Львівської області від 24.03.2016 про розстрочення виконання рішення суду від 28.05.2015 р. у справі №914/996/15, а саме до 10.04.2016, проте поза межами строку визначеного для добровільного виконання судового рішення.

11.04.2016 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову (реєстраційний номер виконавчого провадження №49472694) про стягнення з боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ») виконавчого збору, у звязку із невиконанням в самостійному порядку наказу господарського суду Львівської області від 21.07.2015 року в справі №914/996/15.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 28.12.2015, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2016 заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4Р.) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 28.12.2015, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2016 заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4Р.) передбачено, що державний виконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначає, що в разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 28.12.2015, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2016 заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4Р.) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Як встановлено пп. 3.7.1. п.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 28.12.2015, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2016 заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4Р.) виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Суд першої інстанції посилається на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року в справі №3-217гс14, від 6 липня 2015 року в справі №6-785цс15, в яких зазначається, що: «Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися. Крім того, положеннями ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі отримання документального підтвердження повного виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Однак, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що вказані правові позиції, які викладені у вищенаведених постановах Верховного Суду України не правильно застосовані судом першої інстанції, оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються новою редакцією статті.

Отже, до правовідносин, яким Верховний Суд України надав правову оцінку застосовувалась редакція ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» на момент виникнення спірних правовідносин (а саме станом на 10.10.2013 та 04.03.2011 відповідно), що є відмінною від редакції ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2016 заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4, оскільки не містила припису про те, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Таким чином, в силу приписів ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 28.12.2015, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2016 заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4Р.) винесення постанови від 11.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору є правовірним, відповідають вимогам норм матеріального права, що діяли на час виникнення правовідносин, а тому дії державного виконавця з винесення цієї постанови є законними.

Отже, судом першої інстанції помилково не враховано дію закону в часі, і до спірних правовідносин застосовано норму права, яка втратила чинність, що призвело до неправильного правового висновку в даній справі.

З наведених вище підстав апеляційна скарга управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 02.1-31/В-8 від 29.06.2016 підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Львівської області від 02.06.2016 у справі № 914/996/15 скасуванню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2016 у справі №914/996/15, управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відстрочено сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн. за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі та зобовязано скаржника надати належні докази сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Однак, станом на 31.08.2016 управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області судовий збір, відстрочений ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2016 у справі №914/996/15, в розмірі 1378,00 грн. не сплачено, доказів сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі не надано.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, враховуючи задоволення апеляційної скарги управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області №02.1-31/В-8 від 29.06.2016 з відповідача (боржника) в дохід Державного бюджету слід стягнути 1378,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 106, 121-2 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 02.1-31/В-8 від 29.06.2016 задоволити.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 02.06.2016 в справі №914/996/15 скасувати.

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ про визнання дій управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в особі заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 при винесенні постанови від 11.04.2016 по виконавчому провадженню №49472694 неправомірними та скасування постанови від 11.04.2016 по виконавчому провадженню №49472694 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ виконавчого збору відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ (81652, Львівська обл., м. Новий Розділ, вул. Грушевського 37, , р/р 207, в ЛОУ ПАТ «Ощадбанк», МФО 325796) в дохід Державного бюджету (отримувач коштів УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007620, банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) 825014, рахунок отримувача 2006) 1378,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

ОСОБА_5 Бойко

Судді О.С. Скрипчук

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 05.09.2016