ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"14" вересня 2016 р. Справа № 903/555/16

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача-1: Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк

відповідача-2: ремонтно-монтажного комбінату Волинської облспоживспілки, м. Луцьк

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.07.2012р. за №1941,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. від 15.03.2016р.),

від відповідача-1: Данилік Ф.Я. (дов. №400-1 від 03.08.2016р.),

від відповідача-2: Сорока В.Г. (дов. №8 від 22.08.2016р.)

Запис розгляду справи за клопотанням позивача здійснювався за допомогою програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду".

Суть спору: позивач в позовній заяві просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Т.П., від 26.07.2012 року за №1941, укладений між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та ремонтно-монтажним комбінатом Волинської облспоживспілки щодо магазину промислових товарів, загальною площею 200,00 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке:

- 16.06.2011 року виконком Луцької міської ради прийняв рішення про оформлення за Волинською обласною спілкою споживчих товариств право приватної власності на магазин промислових товарів, який розташований в АДРЕСА_2 та видав свідоцтво про право власності від 21.06.2011 року.

27.04.2012 року підприємець ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Луцької міської ради, КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації ", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Волинської обласної спілки споживчих товариств, про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.06.2011 року №440-2 "Про оформлення права власності на магазин промислових товарів на АДРЕСА_2" та зобов'язання КП ВОБТІ вчинити певні дії.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 року у справі №2а/0370/1230/12 позивачу було відмовлено в задоволені позову.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2015 року у справі №876/611/15 апеляційну скаргу позивача було задоволено частково: постанову Волинського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.06.2011 року №440-2 "Про оформлення права власності на магазин промислових товарів на АДРЕСА_2", в решті вимог було відмовлено.

Волинська обласна спілка споживчих товариств 26.07.2012 року здійснила продаж магазину промислових товарів ремонтно-монтажному комбінату Волинської облспоживспілки на підставі договору купівлі-продажу №1941, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотокругу Валянською Т.П.

Про цей факт позивачу стало відомо лише 26.05.2016 року після отримання копій документів по справі №803/585/16, розгляд якої здійснював Волинський окружний адміністративний суд.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 56666215 від 05.04.2016 року позивач дізнався, що 24.12.2015 року Луцьке міське споживче товариство здійснило продаж магазину товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЮТІКА" на підставі договору купівлі-продажу №1744 від 24.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук В.Ф.

Оскільки рішення Луцької міської ради визнане протиправним, тобто воно є незаконним з моменту його винесення, а тому Волинська обласна спілка споживчих товариств на момент продажу не була належним власником майна, а отже, і ремонтно-монтажний комбінат, і Луцьке міське споживче товариство та ТзОВ "ЛЮТІКА" не набуло права власності у зв'язку із відсутністю правових підстав.

22.08.2016р. відповідач-1 - Волинська обласна спілка споживчих товариств через канцелярію суду подав відзив на позов №426/1 від 22.08.2016р., в якому у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на таке:

- позивач не надав до суду доказів на підтвердження того, що умови спірного договору суперечать нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства; не довів відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину;

- позивач не довів також належними та допустимими доказами своє право власності на спірний магазин. У справі № 6/32-71 предметом позову якої було повернення майна, переданого за недійсним правочином, а саме спірної надбудови, в подальшому - магазину промислових товарів, суд не прийняв доводів підприємця ОСОБА_1 про те, що йому виконкомом Луцької міської ради від 21.05.2007 року на підставі рішення виконкому від 17.05.2007 № 322-19 видано свідоцтво про право власності на магазин промислових товарів площею 209,9 м.кв., який розташований в м. Луцьку по АДРЕСА_2. В зв'язку з тим, за результатами розгляду справи магазин, який передавався позивачу 11.01.2003р. на підставі вказаного судового рішення, був повернутий облспоживспілці.

Про відсутність права власності у позивача на спірне приміщення свідчить і його позов про стягнення вартості покращення майна, отриманого за недійсним правочином. Так, у грудні 2013 року позивач звертався з позовом до Волинської облспоживспілки про стягнення 667852 грн. (справа № 903/1484/13). Підприємець ОСОБА_1 доводив, що він як орендар зробив поліпшення майна, а тому просив стягнути вартість поліпшень. Судом було встановлено , що поліпшення були зроблені без згоди наймодавця, а тому відповідно до положень ст. 778 Цивільного Кодексу України вартість таких поліпшень не підлягає відшкодуванню.

За вказаних обставин постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2015 року про скасування рішення органу місцевого самоврядування не є доказом наявності у позивача права власності на магазин, оскільки вказана постанова не скасовує правовстановлюючого документа облспоживспілки - свідоцтва про право власності, та не скасовує державної реєстрації права власності на майно за облспоживспілкою;

- власником нерухомого майна - Волинською облспоживспілкою для вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна, було надано свідоцтво про право власності, видане Луцькою міською радою, а також витяг про державну реєстрацію прав, виданий комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації".

Нотаріусом було перевірено відсутність заборони відчуження нерухомого майна та його арешту. Відсутність будь-яких заборон, арештів, обмежень, обтяжень тощо на нежитлову будівлю перевірено на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, твердження позивача про порушення, допущені при укладені договору купівлі-продажу від 26.07.2012 року, не відповідають фактичним обставинам справи.

23.08.2016р. представник позивача через канцелярію суду подала:

- заперечення на відзив відповідача б/н від 25.08.2016р.;

- клопотання б/н від 25.08.2016р., в якому просила витребувати у приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Валянської Т.П. договір купівлі-продажу від 26.07.2012р. за №1941 та всі документи, що були надані їй Волинською облспоживспілкою та Ремонтно-монтажним комбінатом ВОССТ для посвідчення цього договору з метою з'ясування правомочності сторін договору щодо його укладення.

На обґрунтування клопотання посилалася на те, що договір купівлі-продажу від 26.07.2012р. відповідачі не нададуть, оскільки ухвалою господарського суду Волинської області від 26.07.2016р. у справі №903/450 16. суд зобов'язував Волинську облспоживспілку надати вищевказаний договір, проте ухвалу суду ВОСС не виконала, посилаючись на те, що у 2012 році була здійсненна виїмка цього договору правоохоронними органами;

- клопотання б/н від 25.08.2016р., в якому, посилаючись на перебування на лікарняному, просила відкласти розгляд справи на іншу дату.

23.08.2016р. відповідач-2 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву б/н від 22.08.2016р., в якому посилається на таке:

- 23.02.2002р. між Луцьким госпрозрахунковим ринком (орендодавцем), правонаступником якого є Волинська облспоживспілка, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) було укладено договір оренди з викупом терміном на 12 років 9 міс., відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в тимчасове користування об'єкт нерухомості - приміщення громадської вбиральні, розташований на території ринку "Завокзальний" за адресою м. Луцьк, АДРЕСА_2.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору орендар зобов'язався провести капітальний ремонт орендованого приміщення. Вартість проведеного капремонту враховувалася в орендну плату за користування майном. Кошторисна вартість ремонту погоджена сторонами у сумі 259673 грн.

11.01.2003р. Луцький госпрозрахунковий ринок та ФОП ОСОБА_1 підписали додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої пункт 4.2 договору було змінено та погоджено кошторисну вартість ремонту у розмірі 319125 грн., що відповідало вартості фактичного виконання робіт.

У п.1.4 угоди сторони погодили доповнити розділ 8 договору пунктом 8.3, відповідно до якого надбудова як окрема будівля над орендованою спорудою туалету у відповідності з затвердженим орендодавцем планом даху туалету (додаток №4 до договору оренди) являється власністю орендаря та може бути використана ним на власний розсуд.

Пунктом 1.6. додаткової угоди визначено, що оскільки вартість надбудови туалету не включається до суми виконаних робіт по капремонту для зарахування їх в оплату оренди об'єкта, надбудову над спорудою туалету ринку "Завокзальний" вважати власністю орендаря з моменту підписання даної угоди.

Згідно з актом прийомки-передачі від 11.01.2003р. об'єкт незавершеного будівництва -надбудова над орендованим приміщенням туалету на ринку "Завокзальний" залишковою балансовою вартістю в сумі 54557 грн. Луцьким госпрозрахунковим ринком була передана позивачу.

ФОП ОСОБА_1 побудував надбудову над орендованим приміщенням туалету, а саме на місці надбудови зведено об'єкт нерухомості - нежитлове приміщення.

01.03.2007р. на підставі акту держаної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта прийнято в експлуатацію магазин промислових товарів, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, АДРЕСА_2.

Згідно з актом приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта магазину промислових товарів від 05.02.2007р. зазначений об'єкт введено в експлуатацію.

Акт приймання в експлуатацію було затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №144-2 від 01,03.2007р.

В межах судового розгляду справі №8/77-92 за позовом Волинської облспоживспілки до підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна договір оренди з викупом від 23.02.2002 р. укладений на 12 років 9 місяців між Луцьким госпрозрахунковим ринком та підприємцем на споруду туалету пл. 216 кв.м., що розташована на території ринку "Завокзальний " визнано недійсним.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2008р. та постановою Вищого господарського суду від 22.05.08 р. дане рішення залишено без змін.

Отже, договір оренди та додаткові угоди до нього є недійсними з моменту укладення.

Крім того, рішенням господарського суд Волинської області від 07.09.2010р. по справі 6/32-71 за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств до ФОП ОСОБА_1, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" про повернення майна, переданого за недійсним правочином, позов було задоволено та зобов'язано ФОП ОСОБА_1 повернути Волинській облспоживспілці майно, передане за недійсним правочином, а саме: приміщення надбудови загальною площею 209,9 кв.м. яке розташоване у м. Луцьку, АДРЕСА_2 (ринок "Завокзальний ").

На підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2010р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду Волинської області від 14.03.2011р., рішення від 07.09.2010р. набрало законної сили.

Рішенням господарського суду Волинської області від 15.11.2007р. у справі №8/77-92 встановлено, що договір оренди від 23.02.2002р. суперечить закону та визнаний недійсним, оскільки орендодавець не мав права на його укладення.

Рішенням господарського суду Волинської області від 27.11.2006р. по справі №7/153-75 за позовом підприємця ОСОБА_1 до Волинської обласної спілки споживчих товариств, КП "Волинське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на приміщення надбудови на спорудою громадської вбиральні, що знаходиться на території Луцького ринку "Завокзальний" по АДРЕСА_2 в позові відмовлено.

Оскільки договір оренди з викупом від 23.02.2002 р. визнаний судом недійсним, недійсними визнаються усі зміни та доповнення до нього, оформлені в письмовій формі як додатки до нього, в тому числі і додаткова згода від 11.01.2003 р., з моменту його укладення, тобто з 23.02.2002р.

ФОП ОСОБА_1 побудував надбудову без згоди наймодавця. Дана обставина встановлена рішенням господарського суду Волинської області від 15.11.07р. у справі №8/77-92 та 6/32-71 від 07.09.2007р., здійснивши при цьому поліпшення, які неможливо відокремити без шкоди для об'єкта оренди.

Оскільки, вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що підприємець ОСОБА_1 не є власником спірного приміщення, його позов не підлягає до задоволення, так як договір купівлі-продажу від 26 липня 2012 року між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та Ремонтно-монтажним комбінатом Волинської облспоживспілки не порушує його прав та інтересів.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 7 вересня 2010 року у справі №6/32-71 не прийнято до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що йому виконкомом Луцької міської ради від 21 травня 2007 року на підставі рішення виконкому від 17 травня 2007 року №322-19 було видано свідоцтво про право власності на спірний об'єкт нерухомості, оскільки даний об'єкт отримано за недійсним правочином.

Підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом поза межами строку позовної давності, що також є підставою для відмови в позові, тому відповідач-2 просить вважати даний відзив заявою про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні 25.08.2016р. представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у відзиві №426/1 від 22.08.2016р.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги також не визнав з підстав, наведених у відзиві б/н від 22.08.2016р.

В судове засідання 25.08.2016р. позивач, його представник не з'явились.

Розглянувши в судовому засіданні 25.08.2016р. клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки до клопотання не було додано жодних доказів на підтвердження перебування представника позивача на лікарняному, а явка представника позивача в судове засідання не визнавалась обов'язковою.

Ухвалою суду від 08.08.2016р. було відкладено на 25.08.2016р., було зобов'язано відповідачів надати господарському суду Волинської області договір купівлі-продажу від 26.07.2012р. за №1941, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Т.П.

Відповідачі вимог ухвали суду від 08.08.2016р. не виконали, оригінал договору купівлі-продажу від 26.07.2012р. за №1941 не подали.

З огляду на викладене, клопотання представника позивача б/н від 25.08.2016р. про витребування доказів було задоволено.

У зв'язку з задоволенням клопотання представника позивача б/н від 25.08.2016р. про витребування доказів розгляд справи ухвалою суду від 25.08.2016р. було відкладено на 14.09.2016р.: витребувано у приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Валянської Т.П. договір купівлі-продажу від 26.07.2012 року за №1941 та документи, що подавались сторонами договору при його посвідченні; зобов'язано відповідача-1 подати суду докази на підтвердження реєстрації права власності за Волинською обласною спілкою споживчих товариств станом на 26.07.2012р., тобто на час укладення договору купівлі-продажу за №1941.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2016р. позовні вимоги підтримала, просила приєднати до матеріалів справи копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14841301.

В судовому засіданні 14.09.2016р. представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав, в письмових поясненнях від 14.09.2016р. зазначив, що у зв'язку з тим, що витяг про державну реєстрацію права власності, виданий КП «Волинське ОБТІ», знаходиться в матеріалах нотаріальної справи, відповідач-1 не може виконати вимоги ухвали суду від 25.08.2016р.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги також не визнав.

Судом в судовому засіданні 14.09.2016р. було оглянуто матеріали нотаріальної справи щодо укладення договору купівлі-продажу від 26.07.2012 року за №1941.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2016р. звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи або оголошення перерви, посилаючись на необхідність ознайомлення з матеріалами, поданими приватним нотаріусом Валянською Т.П.

Для надання позивачу можливості ознайомитись з матеріалами, поданими приватним нотаріусом Валянською Т.П., клопотання представника позивача судом задоволено.

У зв'язку із задоволенням клопотання представника позивача, необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів розгляд справи слід відкласти.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 06.10.2016р. на 14 год. 30 хв.

2. Зобов'язати позивача до 04.10.2016р. подати суду:

2.1. Письмові пояснення по справі з врахуванням заперечень на позов, викладених у відзиві відповідача-2 на позовну заяву б/н від 22.08.2016р.

Сторонам, надіслати ухвалу суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя І. О. Якушева