донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.09.2016 справа №913/477/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; ОСОБА_5, за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії, м. Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від04.07.2016 р. (підписано 06.07.2016 р.)
у справі№ 913/477/16 (головуючий суддя Секірський А.В., судді: Драгнєвич О.В., Іноземцева Л.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства по постачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк Луганської області
до ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії, м. Сєвєродонецьк Луганської області
прозобовязання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство по постачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк Луганської області (Позивач) із позовом до ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії, м. Сєвєродонецьк Луганської області (Відповідач) про визнання позивача кредитором відповідача з грошовими вимогами у сумі 46 161,51 грн., зобовязання ліквідаційну комісію включити грошові вимоги позивача в сумі 46 161,51 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.07.2016 р. позовні вимоги задоволено частково, визнано Публічне акціонерне товариство по постачанню та газифікації "Луганськгаз" кредитором ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області з грошовими вимогами в сумі 39 367,25 грн., зобовязано ліквідаційну комісію ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства по постачанню та газифікації "Луганськгаз" в сумі 39 367,25 грн. до проміжного ліквідаційного балансу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати в частині визнанання Публічного акціонерного товариства по постачанню та газифікації "Луганськгаз" кредитором ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області з грошовими вимогами в сумі 39 367,25 грн., зобовязання ліквідаційної комісії ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства по постачанню та газифікації "Луганськгаз" в сумі 39 367,25 грн. до проміжного ліквідаційного балансу та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту поставки позивачем природного газу.

Представник позивача в судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2015 р. Міністерством внутрішніх справ України був виданий наказ №1399 щодо ліквідації ОСОБА_6 Державної служби охорони при ОСОБА_6 Міністерства внутрішніх справ України в областях, у тому числі в Луганській області. Відповідно до зазначеного наказу вимоги кредиторів приймалися ліквідаційними комісіями протягом двох місяців з моменту публікації оголошення.

Після публікації оголошення про ліквідацію УДСО в Луганській області, позивач заявою від 24.12.2015 р. звернувся до відповідача про визнання його грошових вимог у загальній сумі 46 961,51 грн.

На зазначену заяву 29.02.2016р. позивачем було отримано рішення за результатами розгляду вимог кредитора, відповідно до якого ліквідаційною комісією ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України у Луганській області прийнято рішення про відмову у задоволенні вимог кредитора в сумі 46 961,51 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач, звернувся до суду з вимогами до відповідача про визнання кредиторських вимог у розмірі 46 961,51 грн., зобовязання ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги позивача на суму 46 961,51 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ч.ч. 3, 6 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

За змістом ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Ліквідаційною комісією ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України у Луганській області 24.02.2016 р. прийнято рішення про відмову у задоволенні вимог кредитора в сумі 46 961,51 грн. через їх недоведеність.

За змістом ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Способом захисту свого права, яке позивач вважав порушеним він обрав визнання кредиторських вимог та зобовязання ліквідаційну комісію виконати певні дії.

Як встановлено судом першої інстанції, між сторонами було укладено договори на постачання природного газу: №2013/ТП-ПР-152-15 від 28.12.2012 р., №2013/ТП-ПР-2169-15 від 28.12.2012 р., №2013/ТП-ПР-58-15 від 28.12.2012 р., відповідно до яких відповідачу було поставлено (протранспортовано) газотранспортними та газорозподільчими мережами природний газ.

На підставі зазначеного договору відповідачем було прийнято від позивача та використано природний газ, але не сплачено в повному обсязі за використані обєми природного газу у період лютий березень 2014 року, в результаті чого сформувалася заборгованість перед позивачем за використаний природний газ на загальну суму 39 367,25 грн., а саме:

- за договором №2013/ТП-ПР-152-15 від 28.12.2012 р. у сумі 14 486,25 грн.;

- за договором №2013/ТП-ПР-2169-15 від 28.12.2012 р. у сумі 2 548,43 грн.;

- за договором №2013/ТП-ПР-58-15 від 28.12.2012 р. у сумі 22 332,57 грн.

Крім того, між сторонами укладені договори на виконання робіт №11Мн/97 від 01.12.2014 р., №12-В/4005 від 01.11.2014 р. та № 11-ВТ/309 від 01.06.2015 р. Судом встановлено, що загальна сума невиконаних відповідачем, але оплачених позивачем робіт по даним договорам становить 6 794,26 грн.

Тобто на час звернення з позовом до суду у відповідача перед позивачем залишилась не сплаченою заборгованість в розмірі 46 161,51 грн.

На підтвердження зазначених обставин ухвалами господарського суду Луганської області неодноразово зобовязувалося сторони надати до матеріалів справи копії спірних договорів та акти виконаних робіт або докази неможливості надання вказаних документів.

У якості обставин неможливості надання відповідних доказів, обидві сторони вказують на проведення АТО на території Луганської області, зокрема, у м. Луганську, захоплення адміністративних будівель сторін озброєними формуваннями, внаслідок чого усі документи залишилися на непідконтрольній українській владі території.

В підтвердження викладених обставин позивачем надано копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.09.2014р. №01-02-53/2941, копію повідомлення Генеральної прокуратури України від 02.10.2014р. №04/2/4-р-14 та оголошення, розміщені у газеті "Голос України".

Зазначені обставини є загальновідомими.

На виконання вимог ухвали господарського суду Луганської області від 25.04.2016р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Луганську було надано письмові пояснення, щодо відображення відповідачем у податковій звітності з податку на додану вартість суми податкового кредиту за договорами купівлі-продажу природного газу за період лютий березень 2014 року (а.с. 107-136).

Відповідно до даних Результатів автоматизованого співставлення в розрізі контрагентів АІС "Податковий Блок" ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області у податковому кредиті за звітний період лютий 2014 року взаємовідносини з ПАТ по постачанню та газифікації України "Луганськгаз" включено на загальну суму 59 248,20 грн. (у т. ч. ПДВ 9 874,70 грн.), обсяг постачання без ПДВ 49 373,50 грн., за звітний період березень 2014 року на загальну суму 3 277,78 грн. (у т. ч. ПДВ 546,30 грн.), обсяг постачання без ПДВ 2 731,48 грн.

В підтвердження викладених обставин, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Луганську надано копії декларацій з ПДВ та розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів по ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області (а.с. 109-136).

Будь-яких доказів того, що зазначені відомості податкового обліку сторін не відповідають дійсності або спірні суми оплачені, відповідачем не надано.

З огляду на викладене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про зобовязання ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства по постачанню та газифікації "Луганськгаз" в сумі 39 367,25 грн. до проміжного ліквідаційного балансу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту поставки позивачем природного газу, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки з огляду на вищевикладене зобовязання з оплати природного газу за договорами №2013/ТП-ПР-152-15 від 28.12.2012 р. у сумі 14 486,25 грн., №2013/ТП-ПР-2169-15 від 28.12.2012 р. у сумі 2 548,43 грн. та №2013/ТП-ПР-58-15 від 28.12.2012 р. у сумі 22 332,57грн. за період лютий березень 2014 року прийняті відповідачем до виконання, про що свідчить включення до бухгалтерського і податкового обліку відповідача зазначених сум, будь-яких доказів на спростування відсутності в бухгалтерському обліку зазначених господарських операцій останнім не надано, матеріали справи не містять.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання кредиторських вимог на суму 6 794,26 грн. за договором №11Мн/97 від 01.12.2014 р., оскільки в матеріалах справи наявний акт здачі-приймання виконаних робіт з проведення монтажу та налагодження засобів охоронної сигналізації на суму 6 794,26 грн., який підписаний обома сторонами та містить печатки підприємств.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 04.07.2016 року у справі № 913/477/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії, м. Сєвєродонецьк Луганської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 04.07.2016 року у справі № 913/477/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС