ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р.Справа № 916/1757/16
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтський хлібороб"

до відповідача: Приватного підприємства „Левчик"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про визнання недійсними договорів оренди землі та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками,

За участю представників:

від позивача: Вересюк О.О. (за довіреністю),

від відповідача: Бузовський О.І. (за довіреністю),

від третіх осіб: не з'явився;

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Балтський хлібороб" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Приватного підприємства „Левчик", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між відповідачем та третіми особами, та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками.

29.08.2016 р. позивач звернувся до суду з уточненнями до позовної заяви (зареєстровані за вхід № 20910/16 від 29.08.2016 р.) в яких просить:

- визнати недійсними договори оренди землі укладені між: Приватним підприємством „Левчик" та ОСОБА_1 б/н від 09.05.2014р.; Приватним підприємством „Левчик" та ОСОБА_2 б/н від 05.09.2014р.;

- усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, що перебувають у користуванні Товариству з обмеженою відповідальністю „Балтський хлібороб" на підставі договорів оренди шляхом зобов'язання Приватного підприємства „Левчик" та інших органів і осіб (крім Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтський хлібороб") не вчиняти дії, спрямовані на вилучення, користування у будь-який спосіб, в тому числі і для сільськогосподарського використання та вирощування лущення стерні (поживних залишків), внесення фосфорно-калійних мінеральних добрив, оранка на глибинну 25-27 см., культивація зяби на глибину 12-14 см., раннє-весняне боронування (закриття вологи), передпосівна культивація на глибину 8-10 см, посів насіння з одночасним внесенням передпосівних мінеральних добрив, підживлення рослин азотними добривами норма 150-20 кг/га, обприскування порти бур'янів та хвороби з одночасною листовою підгодівлею азотними добривами 10 кг/га, обприскування проти хвороби та шкідників з листовою підгодівлею азотними добривами 15 кг/га, обкос і пашка полів, збір врожаю комбайнами перевезення врожаю на склад), виробництва сільськогосподарської продукції, передачу у користування (найм, оренду, позичку) та/чи зберігання третім особам земельною ділянкою № НОМЕР_2, загальною площею 2,58 Га, яка знаходиться на території Кармалюківської сільської ради, державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, земельною ділянкою НОМЕР_3 загальною площею 3,39 Га, яка знаходиться на території Кармалюківської сільської ради, державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_4.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання договорів оренди спірних земельних ділянок із фізичними особами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та подальший перехід права власності на вказані ділянки (в порядку спадкування) до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 відповідно. При цьому, позивач зазначає, що після переходу прав власності на спірні земельні ділянки до нових орендодавців, останні незаконно, на думку позивача, передали зазначені земельні ділянки у користування відповідача - ПП "Левчик". На підтвердження цього позивач надає до суду акти про самовільне захоплення та обробку земельних ділянок від 30.04.2015 року, складені посадовими особами позивача та т.в.о. старости Кармалюківської сільської ради ОСОБА_8

Позивач зазначає, що такі дії порушують його права та законні інтереси та на підставі цього просить суд визнати недійсними договори оренди землі б/н від 09.05.2014р та б/н від 05.09.2014р., укладені між Приватним підприємством "Левчик" третіми особами.

Відповідач позов не визнав, через канцелярію суду подав клопотання (зареєстроване за вхід № 2-4174/16 від 08.08.2016 р.) про припинення провадження по справі, в якому зазначив, що відповідачами по даній справі повинні виступати фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вони є власниками спірних земельних ділянок та спір безпосередньо стосується їх прав та законних інтересів. Обґрунтовуючи необхідність припинення провадження по справі відповідач зазначив, що у разі залучення фізичних осіб до участі у справі в якості співвідповідачів, такий спор не може розглядатись в порядку господарського судочинства, оскільки справи за участю фізичних осіб не підвідомчі господарським судам.

На підтвердження своєї позиції відповідач посилається на Постанову Вищого господарського суду України від 20 червня 2013 року по справа № 10/904/85/2013 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спаський тепличний комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" за участю третіх осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10, про визнання договорів недійсними. Копію вказаної постанови залучено судом до матеріалів справи.

25.07.2016 року відповідачем через канцелярію суду було надано до суду клопотання (зареєстроване за вх. № 2-3920/16) про залучення до участі у справі іншого відповідача - реєстраційну службу Балтського районного управління юстиції в Одеській області та витребування від останньої копій документів. Розглянувши вказане клопотання суд приходить до висновку про його безпідставність та недоцільність з огляду на предмет спору та суб'єктний склад сторін по даній справі, а тому залишає його без задоволення.

Крім того, 08.08.2016 року відповідачем було надано до суду клопотання (зареєстроване за вх. № 2-4173/16) про залучення до участі у справі у якості співвідповідачів фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Розглянувши вищевказане клопотання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки фізичні особи не можуть виступати відповідачами по господарській справі, крім випадків прямо визначених діючим процесуальним законодавством.

Разом з тим, розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суд вважає, що провадження по справі в частині вимог позивача про визнання недійсними оскаржуваних договорів підлягає припиненню, враховуючи наступне.

Цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України та іншими актами законодавства. При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову застосовують норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішують справи (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення спору в даній справі є твердження позивача про наявність правових підстав для визнання недійсними договорів оренди землі, укладених ПП "Левчик" із фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Таким чином, сторонами у спірних договорах є фізичні особи, які не є суб'єктами господарювання. При цьому, вирішення питання щодо недійсності спірних договорів не можливо на думку суду без залучення вказаних фізичних осіб - власників земельних ділянок до участі у такій справі, оскільки такий спір безпосередньо стосується їх прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Перелік категорій справ, які підвідомчі господарським судам, наведено у статті 12 ГПК України, пунктом першим частини першої якої визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності

Відповідно до статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Проте, правовідносини між відповідачем та третіми особами, на які посилається позивач, склалися, як зазначалось вище, між відповідачем та фізичними особами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а отже вирішення вказаного спору повинно відбуватися в рамках цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального Кодексу України із залученням в якості відповідачів всіх сторін за оскаржуваними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, провадження по цій справі в частині визнання договорів оренди спірних земельних ділянок недійсними підлягає припиненню на підставі п. 1. ч.1. ст. 80 ГПК України.

Щодо другої позовної вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні спірними земельними ділянками шляхом зобов'язання відповідача та інших органів і осіб не вчиняти певні дії, то суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки така вимога є похідною від позовної вимоги про визнання договорів недійсними.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність на даний час діючих договорів оренди спірних земельних ділянок між відповідачем та третіми особами не дає можливості зобов'язати відповідача не вчиняти дій, спрямованих на користування у будь-який спосіб спірними земельними ділянками, а вимога про заборону невизначеному колу осіб вчиняти певні дії у майбутньому не є належним способом захисту права відповідно до діючого законодавства. За таких обставин вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Відповідно, на підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст.ст.1, 4-1, 12, 21, 22, 32, 33, 35, 36, 43, 49, 75, п.1 ч.1 ст.80, 82-85, 111-28 Господарського процесуального Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі № 916/1757/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтський хлібороб" до Приватного підприємства "Левчик" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо визнання недійсними договорів оренди землі від 09.05.2014р та від 05.09.2014р, укладених між Приватним підприємством "Левчик" та фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

2. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтський хлібороб" до Приватного підприємства "Левчик" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 29.08.2016 року.

Повний текс рішення мав бути підписаний 05.09.2016 р, проте у зв'язку з перебуванням судді Волкова Р.В. на лікарняному з 30.08.2016 по 12.09.2016 повний текст рішення складений та підписаний 13 вересня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков