ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. Справа № 917/852/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за дорученням № 31 від 19.08.2016 року

відповідача не зявився

1-ї третьої особи не зявився

2-ї третьої особи не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2327 П/1-32) на рішення господарського суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЛІДЕР", м. Київ, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадяцька Агротехніка", м. Гадяч, Полтавська область

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1. Гадяцька об"єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, м. Гадяч, Полтавська обл.

2. Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, м. Київ

про відшкодування збитків у розмірі 97 337,24 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року (суддя Мацько О.С.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадяцька Агротехніка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЛІДЕР" збитки у розмірі 97337,24 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 1460,06 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Вказує на те, що спірна податкова накладна була зареєстрована вчасно, до 05.05.2016 року існувала безперешкодна можливість включити відповідну суму податку до складу податкового кредиту (а.с.195-202).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства, просить рішення господарського суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Вказує на те, що відповідач повинен був скласти податкову накладну з зазначенням дати 30.04.2015 року, проте в порушення норм Податкового кодексу України склав її із зазначенням дати 05.05.2015 року (а.с.208-212).

Відповідач та треті особи у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином про що в матеріалах справи є зворотні повідомлення про вручення ухвали суду (а.с.220-223).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представників відповідача та третіх осіб за наявними в матеріалах справи документами.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2015 року ТОВ «ЕКО ЛІДЕР» (Покупець) та ТОВ «ГАДЯЦЬКА АГРОТЕХНІКА» (Продавець) укладеного Договір постачання № POL060K-S (а.с.15,16).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобовязується передати у власність Покупця зернові та олійні культури українського походження врожаю 2014 року, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного Договору.

Згідно з п.4.1 Договору постачальник поставляє товар на умовах Правил Інкотермс в редакції 2010 р., за винятком застережень, прямо передбачених у Специфікації на відповідну партію товару. Умови постачання кожної окремої партії товару зазначаються у специфікаціях до цього Договору.

У п. 6.2. Договору зазначено, що додаткові гарантії та зобов'язання, що надаються сторонами та покладаються на них за умовами цього Договору можуть зазначатись в специфікаціях до Договору.

29 квітня 2015 року ТОВ «ЕКО ЛІДЕР» (Покупець) та ТОВ «ГАДЯЦЬКА АГРОТЕХНІКА» (Продавець) підписали Специфікацію № 1 до Договору (а.с. 17).

Відповідно до п.1 Спеціфікації ТОВ «ГАДЯЦЬКА АГРОТЕХНІКА» поставляє ТОВ «ГАДЯЦЬКА АГРОТЕХНІКА» зерно кукурудзи 3 класу в загальній кількості 192 747 кілограмів на суму 584023 грн. 42 коп., у т.ч. податок на додану вартість на суму 97337 грн. 24 коп.

Згідно 2.3. Специфікації, поставка здійснюється шляхом переоформлення Товару на Зерновому складі за складською квитанцією виданою на ім'я Покупця (далі - Складська квитанція) в порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими актами України.

У п. 2.4. Специфікації зазначено, що поставка Товару повинна бути підтверджена Зерновим складом шляхом реєстрації складської квитанції в електронному Основному реєстрі на зерно, що адмініструється ДП ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ в порядку, визначеному чинними нормативно-правовими актами України.

Відповідно до п. 2.5. Специфікації, датою поставки є дата зазначена у складській квитанції. Факт передання Товару у власність Покупця підтверджується видатковою накладною, виданою Постачальником Покупцю. Дата виписки видаткової накладної повинна збігатись з датою переоформлення Товару на Зерновому складі на імя Покупця (датою видачі Складської квитанції).

Згідно п.п. 5.1.2 п. 5.1. ст. 5 Специфікації, постачальник зобов'язується зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати Покупцю належним чином оформлену податкову накладну в порядку передбаченому ст. 201 Податкового кодексу Україні в редакції, чинній на момент здійснення господарської операції.

З Видаткової накладної № 04 від 30 квітня 2015 року вбачається, що товар передавався відповідачу шляхом переоформлення на Зерновому складі 30 квітня 2015 року у кількості 192,747 тон загальною вартістю 584 023 грн. 42 коп., у т.ч. ПДВ - 20% на суму 97 337 грн. 24 коп. (а.с.18).

Зерновий склад видав Покупцю складську квитанцію від 30 квітня 2015 року № 6176 (серія та номер бланка АХ № 475216) за кількістю Товару 192 747 кілограм з поміткою переоформлено від ТОВ ГАДЯЦЬКА АГРОТЕХНІКА (а.с.19).

Відповідно до платіжного доручення № 713 від 05.05.2015 року позивач на підставі рахунку - фактури № 04 від 30.04.2015р. перерахував відповідачу грошові кошти на суму 584 023 грн. 42 коп. (т.ч. ПДВ - 20% на суму 97 337 грн. 24 коп. відповідачу (а.с.20,21).

Підставою позову позивач зазначає порушення відповідачем порядку заповнення податкової накладної, внаслідок чого він втратив право на включення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту у звітному податковому періоді, незважаючи на всі заходи, вчинені ним у відповідності до чинного законодавства. На цій підставі просить стягнути дану суму втраченого податкового кредиту 97 337,24 грн. як збитки.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (чинній станом на 30 квітня 2015 року) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). У податковій накладній зазначаються в окремих рядках її обов'язкові реквізити, серед яких - дата виписування податкової накладної.

Відповідно до п. 201.4. ст. 201 Податкового Кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згідно п. 201.7. ст. 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також: на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У п. 187.1. ст. 187 Податкового Кодексу України зазначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно абз. 14 п. 201.10. ст. 201 Податкового Кодексу України (в ред. на квітень-травень 2015р.) відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що відповідач в порушення ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на 30 квітня 2015 року) та п.п. 5.1.2 п. 5.1 ст. 5 Специфікації до Договору склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 4/2 не на дату його відвантаження 30 квітня 2015 року, а на дату його оплати - 05 травня 2015 року, яку зареєстрував в єдиному реєстрі податкових накладних 14 травня 2015 року (а.с. 23).

Згідно п. 8.2. Договору, укладеного між сторонами, сторона, що порушила умови цього Договору (та наданих за його умовами гарантій) відшкодовує іншій Стороні спричинені цим збитки, у тому числі не отриманий прибуток, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Сторони домовились, що збитки стягуються у повному розмірі понад передбачені Договором штрафні санкції (неустойку: штраф, пеню).

Відповідно до п. 7.1. Специфікації, постачальник несе відповідальність за достовірність гарантій наданих в п. 6.1. цієї Специфікації і документів, що це підтверджують, а також: за своєчасне і належне виконання зобов 'язань передбачених п. 5.1. цієї Специфікації.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також: не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, але й сам факт порушення відповідачем його обов'язку та причинний зв'язок між цим порушенням і шкодою. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою для настання цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до пункту 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Обов'язок доведення факту наявності порушення з боку відповідача, наявність та розмір упущеної вигоди, а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і завданою шкодою покладено на позивача. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає обов'язок на кредитора довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі ненадання відповідачем податкової накладної.

ТОВ "Еко Лідер" скористалося своїм правом на звернення до Державної податкової інспекції зі скаргою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадяцька Агротехніка" (за формою згідно з Д8) щодо порушення порядку заповнення податкової накладної та з копіями документів, передбачених статтею 201 розділу 5 Податкового кодексу України.

З пояснень Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві вбачається, що податкова накладна №4/2 від 05.05.2015р. виписана відповідачем з порушенням вимог пп. б п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України. У відповідності до вимог п.201.10 ст.201 ПКУ зазначені документи направлено до Гадяцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області листом від 08.10.2015р. №3957/7/26-51-15-01-121 (а.с.177,178).

До заперечень відповідача стосовно того, що ТОВ Еко Лідер мав право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на постачальника (додаток 8) колегія суддів ставиться критично, оскільки з 01.01.2015 року набрали законної сили зміни до ст.201 Податкового Кодексу України, якими скасовано правовий механізм віднесення сум ПДВ до податкового кредиту шляхом подання відповідної скарги у вигляді додатка №8 до податкової декларації.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем внаслідок його протиправної, винної поведінки та у наступному бездіяльності (не вжиття необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері іншій стороні господарських правовідносин) порушено умови господарського договору та законодавчі вимоги стосовно здійснення господарської діяльності, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості віднесення, сплачених у складі вартості Товару сум ПДВ до податкового кредиту, що призвело до додаткових витрат по погашенню податкових зобов'язань позивача в сумі 97337 грн. 24 коп. за рахунок податкового кредиту сформованого за результатами інших господарських операцій з придбання товарів та послуг.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та обєктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи відповідача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року у справі № 917/852/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 20.09.2016 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.