ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 вересня 2016 року Справа № 904/9044/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кривди Д.С. - головуючого (доповідача), Малетича М.М. Могил С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиПриватного акціонерного товариства "Електроград"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016
у справі№904/9044/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстар-КР"
доПриватного акціонерного товариства "Електроград"
простягнення 22915,40 грн,

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Електроград" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 неодноразово поверталася заявникові з підстав недотримання вимог статті 111 Господарського процесуального кодексу України.

06.07.2016 (про що свідчить відбиток календарного штемпеля Укрпошти на конверті відправлення) заявник вчетверте звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, яка не може бути прийнята Вищим господарським судом України до провадження, враховуючи наступне.

Так, згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Приватним акціонерним товариством "Електроград" вчетверте подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначених Законом України "Про судовий збір". Водночас відповідачем заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тим, що складне фінансове становище підприємства, зокрема, велике податкове навантаження та навантаження по кредитним зобов'язанням перед фінансовими установами ускладнює на теперішній час сплату судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначені правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Водночас, статтею 42 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Клопотання Приватного акціонерного товариства "Електроград", як суб'єкта господарювання, про відстрочення сплати судового збору не обґрунтоване належними та допустимими доказами, а тому правові підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Крім того, відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

З касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 заявник вчетверте звернувся до Вищого господарського суду України 06.07.2016, тобто через 4міс. 27дн., та з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі касаційної скарги.

Клопотання скаржника мотивовано тим, що касаційна скарга неодноразово поверталась Вищим господарським судом України з підстав порушення відповідачем вимог процесуального законодавства щодо оформлення касаційної скарги, що на думку заявника є поважною причиною пропуску встановленого законодавством строку для подачі касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Таким чином, задля відновлення процесуального строку суд має встановити наявність об'єктивно непереборних обставин, які перешкодили вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв'язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Із змісту клопотання не вбачається існування жодних перешкод, які б позбавляли заявника можливості подати своєчасно та належно оформленою первісну та, у подальшому, наступні касаційні скарги.

Пропуск процесуального строку заявником став наслідком систематичного порушення ним норм господарського процесуального права, дотримання яких є обов'язковим для всіх учасників господарського процесу.

Наявне подальше усунення допущених процесуальних недоліків оформлення касаційної скарги, зазначених в ухвалах Вищого господарського суду України від 09.03.2016, 13.05.2016, 04.07.2016, не може вважатися достатньою підставою для відновлення встановленого 20-денного строку, оскільки усунення зазначених недоліків поза межами процесуального строку жодним чином не впливає на його перебіг. Натомість, наявна реалізація заявником права на повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою, передбаченого ч.3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, не тягне автоматичного визнання причин пропуску процесуального строку поважними та його відновлення.

Враховуючи значний термін пропуску процесуального строку та те, що клопотання заявника не містить поважних причин його пропуску, колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, що в даному випадку не вбачається за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання належним чином оформленої касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Відтак, згідно вимог пунктів 4, 5 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 86, 110, 111, пунктами 4, 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити заявнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Електроград" в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Електроград" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 у справі № 904/9044/15 Господарського суду Дніпропетровської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий Д. Кривда

Судді М. Малетич

С. Могил