ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.09.2016 р. Справа № 914/1795/16

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екопайп-Львів», м. Львів;
про:стягнення 2933541,00 грн. боргу, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки
Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність № б/н від 21.09.2015р.);
від відповідача:не зявився.
ВСТАНОВИВ:

02.07.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» (надалі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екопайп-Львів» (надалі Відповідач) про стягнення 2933541,00 грн. боргу, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 05.07.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 14.07.2016р. Ухвалою від 14.07.2016р. суд відклав розгляд справи на 21.07.2016р. Ухвалою від 21.07.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів, її розгляд відкладено на 07.09.2016р.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав. Заявлений позов обґрунтовує тим, що 25.05.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір, який містить положення договору купівлі-продажу нерухомого майна та договору іпотеки. Відповідно до п. 1.1. договору позивач як продавець передав, а відповідач покупець прийняв у власність 99/100 ідеальні частини нежитлової будівлв №4, загальною площею 1787,5 кв.м. (адмінбудинок, будівля цеху, будівля котельні, будівля прохідної, будівля трансформаторної, будівля насосної, споруда водонапірної башти), що знаходиться на вул. Заводській у м. Городок Львівської обл.; нежитлові будівлі, загальною площею 1743,4 кв.м. (ангар, цех по виробництву термопластів, цех по виробництву поліетиленових труб), які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Городок, вул. Заводська, 4б; земельну ділянку площею 0,5602 га, кадастровий номер :29:014:003, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Городок, вул. Заводська, 4б, цільове призначення виробнича діяльність. За умовами договору, покупець зобовязувався здійснити повний розрахунок за обєкт в розмірі 2492492,50 грн. протягом 6 місяців з моменту нотаріального посвідчення договору. У договорі сторонами також було погоджено, що у випадку, якщо продавець до 01.11.2015р. не надасть покупцю письмову (письмові) заявку (заявки) на відвантаження товару в рахунок повної оплати за договором із зазначенням найменування та асортименту такого товару, строк оплати за цим договором підлягає продовженню до 01.05.2016р. і тоді повний розрахунок покупцем і надалі може здійснюватися за його вибором: товаром або коштами, при цьому покупець не вправі поставити товар в асортименті та по найменуванню іншому аніж вказаних у поданих письмовій (письмових) заявці (заявках) продавця. Як зазначає представник, враховуючи те, що 12.08.2015р. продавцем було направлено на адресу покупця лист-заявку на відвантаження товару, строк оплати за договором настав 26.11.2015р. Враховуючи те, що згідно договору до моменту повного розрахунку за обєкт, продавцю належить право застави на передане, але не оплачене майно, розрахунок за обєкт в жодний із способів передбачених договором покупцем проведений не був, представник позивача просить суд стягнути з відповідача 2492492,50 грн. боргу, 44864,86 грн. 3% річних, 146934,39 грн. інфляційних 249249,25 грн. штрафу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання ТОВ «Факторингова компанія «Омега» права на продаж від свого імені предмету іпотеки будь якій особі покупцю в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки та за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, детально ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Так, ч. 1 ст. 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (положення ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає, що уклавши 25.05.2015р. договір (змішаний договір, який містить положення договору купівлі продажу нерухомого майна (квартири) та договору іпотеки), відповідач зобовязаний був до 25.11.2015р. сплатити вартість обєкту у розмірі 2492492,50 грн., однак всупереч взятим на себе зобовязань, розрахунку не здійснив.

За змістом п. 2.2. договору від 25.05.2015р., до моменту повного розрахунку за обєкт продажу, продавцю відповідно до вимог ч. 6 ст. 694 ЦК України належить право застави на передане, але не оплачене майно.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки у строк, встановлений договором від 25.05.2015р. відповідач зобовязання щодо оплати обєкта продажу не виконав, ТОВ «Факторингова компанія «Омега» просить звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначив Пленум ВГС України в пп. 4.4.3. п. 4 постанови від 24.11.2014 року №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

Приписами ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», п. 6 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати: у рішеннях про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (іпотеки) - дані, визначені в частині другій статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і в частині першій статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Положеннями підпункту 4.4.3 п. 4 постанови Пленуму від 24.11.2014 року №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» також зазначено, що урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Зважаючи на те, що оцінка вартості обєкта договору від 25.05.2015р. (предмета іпотеки) здійснювалася субєктом оціночної діяльності ПП «Реверо» ще в 2015р. (про що свідчить п. 4 вказаного договору), позивачем не представлено оцінки вартості предмета іпотеки станом на день слухання справи, після укладення сторонами договору від 25.05.2015р. пройшло вже більше одного року, що могло вплинути на ринкову вартість предмета іпотеки (як в сторону її збільшення, так і зменшення), суд вважає за необхідне призначити судову експертизу, оскільки у разі, якщо останній прийде до висновку про обґрунтованість позовних вимог, відсутність оцінки вартості іпотеки унеможливить прийняти законне та обгрунтоване рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 постанови Пленуму ВГС України №4 від 23.03.2012р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ.

Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

Враховуючи той факт, що згідно Додатку №1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз є державною спеціалізованою експертною установою, яка обслуговує регіональну зону Львівської області, відсутність пропозицій та заперечень сторін щодо доручення проведення експертизи Львівському НДІ судових експертиз, суд вважає за необхідне доручити проведення судової експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Оплату вартості проведення судової експертизи, суд вважає за необхідне покласти на ТОВ «Факторингова компанія «Омега» з подальшим розподілом судових витрат відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити в справі № 914/1795/16 судову експертизу.

2. Проведення судової експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54) із залученням, при необхідності, судового експерта (судових експертів), що володіє (володіють) необхідними знаннями у відповідній галузі.

3. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- яка ринкова вартість нежитлової будівлі №4, загальною площею 1787,5 кв.м. (адмінбудинок, будівля цеху, будівля котельні, будівля прохідної, будівля трансформаторної, будівля насосної, споруда водонапірної башти), що знаходиться на вул. Заводській у м. Городок Львівської обл.?

- яка ринкова вартість нежитлових будівель, загальною площею 1743,4 кв.м. (ангар, цех по виробництву термопластів, цех по виробництву поліетиленових труб), які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Городок, вул. Заводська, 4Б?

- яка ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,5602 га, кадастровий номер :29:014:003, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Городок, вул. Заводська, 4, цільове призначення виробнича діяльність?

4. Зобов'язати ТОВ «Факторингова компанія «Омега», ТОВ «Торговий дім «Екопайп-Львів» забезпечити судовим експертам безперешкодний доступ до об'єктів дослідження, належні умови для огляду, проведення експертом всіх необхідних дій.

5. Попередити експертів про відповідальність, яка передбачена ст.ст. 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок, також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

6. Витрати на проведення судової експертизи покласти на ТОВ «Факторингова компанія «Омега» (юридична адреса: 01103, м. Київ, бульв. Дружби Народів, 18/7; ; поштова адреса: 79020, м. Львів, пр. Чорновола, 63, оф. 711).

7. Провадження у справі № 914/1795/16 зупинити до закінчення судової експертизи.

8. Експертам за результатами проведення експертизи надіслати копії експертного висновку учасникам судового процесу відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 ГПК України.

9. Надіслати на адресу Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54) матеріали справи № 914/1795/16.

10. Матеріали справи разом з експертним висновком підлягають поверненню до господарського суду Львівської області.

Суддя Крупник Р.В.