ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р.Справа № 922/2343/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський в інтересах держави в особі 1. Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків 2. Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, с. Катеринівка
до ТОВ "Олександрівське рибне господарство", с. Олександрівка , Сахновщинська районна державна адміністрація, смт. Сахновщина
про внесення змін до договору
за участю представників:

прокурора - Алекаєв Ю.В., посвідчення №04242 від 29.03.2016 р.

позивача -1 - ОСОБА_1, довіреність №01-53/9619 від 30.12.2015 р.

позивача - 2 - не з'явився

відповідачів - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної державної організації (1-го позивача), Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області (2-го позивача) звернувся до господарського суду з позовною заявою до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області (1-го відповідача), Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" (2-го відповідача) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №5 від 18.12.2006 р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 2,7820 гектарів землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділені Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 р. за №05, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: "9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної оцінки землі".

Прокурор у судовому засіданні просить позов задовольнити з урахуванням уточнень позовних вимог (вх. № 29801 від 12.09.2016 р.), в яких просить суд внести зміни до договору оренди земельної ділянки №5 від 18.12.2006 р., виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: "9. Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної оцінки землі, тобто 302,9 грн. в рік, 25,24 грн. в місяць".

Прокурор також просить суд стягнути судовий збір з 2-го відповідача.

Представник 1-го позивача у судовому засіданні та у письмових поясненнях (вх.№24930 від 29.07.2016 р., а.с. 67-68) просить позов задовольнити.

Другий позивач та відповідачі у судове засідання своїх уповноважених представників не направили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, витребуваних документів до суду не подали.

Беручи до уваги те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення 2-го позивача та відповідачів про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника 1-го позивача, всебічно та повно дослідивши надані ними докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням голови Сахновщинської районної державної адміністрації №233 від 20.06.2006 р. "Про затвердження проекту відведення для рибогосподарських потреб ТОВ "Олександрівське рибне господарство" із земель водного фонду на території Катеринівської та Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області" затверджено проект та надано в оренду ТОВ "Олександрівське рибне господарство" строком на 49 років земельну ділянку із земель водного фонду на території Катеринівської та Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області для рибогосподарських потреб загальною площею 126,4565 га, в тому числі: водне дзеркало - 33,7518 га, гребля - 1,11822 га, прибережна захисна смуга - 91,5225 га (а.с. 24).

У подальшому, 18.12.2006 р. між Сахновщинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Олександрівське рибне господарство" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки №5, відповідно до умов якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком, яка знаходиться на території Катеринівської сільської ради, загальною площею 2,7820 гектарів землі, терміном на 49 років (а.с. 25).

Даний договір зареєстрований у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 р. за №05.

Згідно з п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 30,29 грн. в рік.

Пунктом 5 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 10096,28 грн.

Отже, за умовами договору ставка орендної плати складає 0,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Прокурор у позові просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки №5 від 18.12.2006 р., виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: "9. Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної оцінки землі, тобто 302,9 грн. в рік, 25,24 грн. в місяць".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з набранням чинності Податкового кодексу України, а саме з 01.01.2011 року, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, відповідно до якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Проаналізувавши дані вимоги прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

З 01.01.2001 року набрав чинності Податковий кодекс України, відповідно до пункту 288.5 ст. 288 якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, законом визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частиною 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

У листах-запитах від 14.06.2016 р. №04-34-6243вих.16 та №04-34-6243вих.16 прокурор просив Сахновщинську районну раду та Катеринівську сільську раду Сахновщинського району у строк до 16.06.2016 р. надати інформацію чи зверталось ТОВ "Олександрівське рибне господарство" з приводу затвердження на сесіях нової нормативно-грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки несільськогосподарського призначення відповідно до вимог ст. 288 Податкового кодексу України (а.с. 26, 30).

У листі від 15.06.2016 р. №93 Сахновщинська районна раду та у листі від 16.06.2016 р. №148 Катеринівська сільська рада Сахновщинського району повідомили прокурора про те, що звернень щодо затвердження на сесії нової нормативно-грошової оцінки орендованої земельної ділянки від ТОВ "Олександрівське рибне господарство" не надходило. При цьому Сахновщинська районна рада повідомила у листі про те, що не приймала рішення стосовно затвердження нормативно-грошової оцінки орендованої земельної ділянки (а.с. 27, 31).

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Пунктом 10 договору встановлено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься у строк до 25 числа місяця по 0,76 грн. Кінцевий розрахунок - до 15 листопада кожного року.

Відповідно до п. 13 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Як вказано вище, згідно договору оренди землі ставка орендної плати складає 0,3%, тобто істотно занижена, так як остання повинна становити не менше 3% згідно ст. 288 Податкового кодексу України.

Таким чином, наразі орендна плата сплачується у 100 разів менше граничного законодавчо встановленого розміру, що свідчить про суттєве недоотримання бюджетом коштів.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, що визначено також приписами п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підстави виникнення цивільних прав та обов'язків виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, а також безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Отже, з набранням чинності Податкового кодексу України, а саме з 01 січня 2011 року, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Тобто, цивільний обов'язок орендаря земельної ділянки платити не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виник з акту цивільного законодавства і не залежить від волі сторін договору оренди, які зобов'язані привести зміст договору до вимог приписів Закону.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 5 договору оренди землі нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що є об'єктом оренди було визначено у розмірі 10096,28 грн.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно листа Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 15.06.2016 р. №01-24/906 ТОВ "Олександрівське рибне господарство" не зверталось з приводу перегляду розміру орендної плати. При цьому Сахновщинська районна державна адміністрація Харківської області питання щодо збільшення розміру орендної плати не ініціювала.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 36 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 188 ГК України сторони передають на вирішення суду спір, якщо вони не досягли згоди щодо зміни договору. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як зазначено у п. п. 2.18, 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, ст. 373 ЦК України, ст. 1 Земельного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці відповідно до вимог ст. ст. 2, 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" забезпечують підготовку та виконання відповідних бюджетів, вирішення питання щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Згідно з п. 3 ст. 16 України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води та інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі № З-рп/99 по справі про офіційне тлумачення положень ст. 2 ГПК України (п. 2 резолютивної частини) під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, треба розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом представлені повноваження органу виконавчої влади. ГПК України не обмежує прокурора в здійсненні своєї діяльності принципом територіальності.

З наведених вище положень вбачається, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством; дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин, визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, виконання вимог статті 627 Цивільного кодексу України щодо справедливості укладеного договору шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин; порушення цього порядку суперечить частині 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель", частині 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України.

Крім того, дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового (в тому числі договірного) врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безпосередньо належить до інтересів держави (див. постанова Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. по справі №916/2287/14).

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини і приписи закону, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при задоволенні позову покладається на 2-го відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 288, 289 Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі", ст. 122 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 13, 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст. ст. 6, 11, 373, 525, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Внести зміни до договору оренди земельної ділянки №5 від 18.12.2006 р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 2,7820 гектарів землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділені Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 р. за №05, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції:

"9. Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної оцінки землі, тобто 302,9 грн. в рік, 25,24 грн. в місяць".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" (64552, Харківська область, Сахновщинський район, с. Олександрівка, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_2