КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 925/1847/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

В судове засідання представники сторін не з'явилися.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит"

на окрему ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016

у справі № 925/1847/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Євро Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-2003"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Окремою ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016 у справі № 925/1847/15 зобов'язано Адміністративну раду Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вжити заходів для:

1) виявлення і усунення причин, що призвели до невиконання ухвал господарського суду від 01.03.2016 та від 17.03.2016 у цій справі, та недопущення порушення ст. 115 Господарського процесуального кодексу України надалі;

2) забезпечення усунення допущених виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси і Кредит" Чернявською О.С. порушень до 14.04.2016 (дня наступного судового засідання);

3) вирішення питання притягнення до відповідальності винних осіб за невиконання ухвал суду.

Згадана ухвала мотивована тим, що невиконання ухвал суду від 01.03.2016 та від 17.03.2016 (повторно) ускладнили процедуру судового розгляду справи; призвели до необгрунтованого затягування її розгляду, відкладення розгляду справи і понесення додаткових затрат держави на проведення судових засідань.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, Акціонерне товариство (далі за текстом - АТ) "Банк Фінанси та Кредит" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати окрему ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Уповноважена особа зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає матеріалам справи, а тому має бути скасована.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом в порушення ст. ст. 82 та 90 Господарського процесуального кодуксу (далі за текстом - ГПК) України було помилково винесено окрему ухвалу до вирішення господарського спору, чим було допущено грубе порушення вимог ГПК України та створено передумови втручання в хід ліквідаційної процедури та примушення уповноваженої особи, банку та державної установи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до порушення вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо порушення правил розкриття банківської таємниці.

Крім того, на думку скаржника витребування ухвалами Господарського суду Черкаської області у даній справі в загальному порядку, від АТ «Банк Фінанси та Кредит» наступну інформацію: копії документів про отримання ТОВ "Фаворит-2003" кредиту на суму 18270000 грн. за кредитними договорами № К-2-206 від 20.01.2006, № К-41-2006 від 27.06.2006, № К-121-206 від 28.12.2006 (меморіальні ордери, платіжні доручення, інші первинні бухгалтерcькі документи); інформацію про те, чи погашено борг за згаданими кредитними договорами. Якщо погашено, то якою юридичною особою ТОВ "Фаворит - 2003" чи поручителем (ВКП "Фаворит-2014" Громадської організації "Інваліди Черкащини" правонаступником якого є підприємство об`єднання громадян ЧЕРКАСИТАРА Всеукраїнської громадської організації інвалідів Рух за рівні можливості - свідчать про намагання суду до незаконного розкриття та протиправного примушення до порушення уповноваженою особою, Банком і Фондом гарантування - банківської таємниці, що містить ознаки злочину передбаченого статтею 232 Кримінального кодексу України.

Також апелянт наголошує на тому, відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд, як і банки не є учасником даної судової справи і не може забезпечити виконання вимог вищевказаних ухвал суду, без відповідних правових підстав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2016 (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, судді: Остапенко О.М., Гарник Л.Л.) вказану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

09.06.2016 апеляційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування на здійснення ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси і кредит" надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, судді: Шипко В.В., Сотніков С.В.) вказану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику повторно.

30.08.2016 усунувши недоліки АТ "Банк "Фінанси і кредит" звернулось до Київського апеляційного господарського суду втретє. Разом з апеляційною скаргою заявлено клопотання про відновлення пропущених строків оскарження.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.08.2016 вказану апеляційну скаргу у справі № 925/1847/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Шипка В.В.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.08.2016 у зв`язку з перебування судді Шипка В.В. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем вказану апеляційну скаргу у справі № 925/1847/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 вищевказаною колегією суддів поновлено АТ "Банк Фінанси та Кредит" строк апеляційного оскарження окремої ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016 у справі № 925/1847/15; прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд якої призначено на 13.09.2016 о 15:10

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги від 13.09.2016, здійсненої у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для розгляду скарги сформовано колегію у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Доманської М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу АТ "Банк Фінанси та Кредит" та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.09.2016.

В судове засідання 13.09.2016 представники сторін не з'явились, про причини відсутності суд не повідомили, відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких інших додаткових матеріалів не надали. Про час та місце судового слухання сторони повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, направленням на їх адресу копій ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду від 01.09.2016. Отримання апелянтом процесуального документа від 01.09.2016 підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 09-33/36104/16, доставленим адресату 05.09.2016 (а.с. 130). Повідомлення інших учасників провадження належним чином, направленням на їх адресу згаданої ухвали від 01.09.2016 підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень № 09-33/36101/16 від 07.09.2016, № 09-33/3624/16 від 08.09.2016, отже сторони заздалегідь були повідомлені про день судового засідання (13.09.2016). Жодних доказів неотримання такої ухвали суду (зокрема, довідки поштового відділення про ненадходження кореспонденції на адресу) суду не надходило.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи приписи ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, судова колегія обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, що не з'явились у судове засідання за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон про банкрутство).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно статей 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016 у справі № 925/1847/15, ухвалою місцевого господарського суду від 03.12.2015 порушено провадження у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "Фаворит-2003".

31.12.2015 Підприємство об'єднання громадян "ЧЕРКАСИТАРА" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" подано заяву про визнання його конкурсним кредитором у даній справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.01.2016 зазначену заяву прийнято до розгляду, а також п. 3 резолютивної частини зазначеної ухвали зобов`язано заявника до дня попереднього судового засідання надати суду документи, які підтверджують подані розрахунки сум заявлених вимог з розмежуванням їх на ті, які виникли до порушення провадження у справі (03.12.2015) та після цієї дати. Розрахунки неустойки та інших нарахувань на суму основного боргу, крім розмежування на вищевказану дату, також додатково мають містити точні календарні періоди розрахунку, зазначення сум (які повинні підтверджуватись доданими доказами) та повний математичний розрахунок - доцільно у формі таблиць; мати електронний носій з розрахунками (таблицями). Крім того: обгрунтований розрахунок сум основного боргу з посиланням на первинні бухгалтерські документи.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали місцевого господарського суду від 16.02.2016, з метою всебічного та повноцінного розгляду вимог заявника підприємства об'єднання громадян "ЧЕРКАСИТАРА" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" від останнього, судом витребувано докази отримання боржником кредиту на суму 18270000 грн. за кредитними договорами № К-2-206 від 20.01.2006, № К-41-2006 від 27.06.2006, № К-121-2006 від 28.12.2006 (меморіальні ордери, платіжні доручення, інші первинні бухгалтерські документи), а також докази виникнення у боржника тих зобов'язань, які заявник вказує як оплачені за боржника.

В свою чергу, заявник витребуваних ухвалою суду доказів не надав, однак 01.03.2016 заявив письмове клопотання від про їх витребування від ПАТ "Банк "Фінанси і Кредит".

Обгрунтовуючи згадане клопотання тим, що на виконання вимог ухвал суду від 04.02.2016 та від 16.02.2016, ним 08.02.2016 до дирекції філії "Потавське РУ" ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" та 16.02.2016 до уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" Чернявської О.С. направлено запити про надання банківською установою довідок про суму боргу, яка рахувалась за ТОВ "Фаворит-2003" станом на 01.01.2012 (із зазначенням тіла кредиту; відсотків за його виконання; суми, сплаченої ПОГ "Черкаситара" за період з 01.01.2012 по 10.12.2015), а також про рух коштів на розрахунковому рахунку боржника станом на 27.01.2016, однак відповіді на них не отримано; вказані документи мають істотне значення для прийняття рішення у даній справі, оскільки підтверджують факт отримання боржником грошового кредиту та є підставою здійснення платежів заявником.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.03.2016 на підставі ст. 38 ГПК України, а також врахувавши, що ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" не надав будь-якої відповіді на запити підприємства об'єднання громадян "ЧЕРКАСИТАРА" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості", що заявник позбавлений можливості самостійно отримати інформацію, клопотання про витребування якої заявлено, однак, вказана інформація може мати значення по справі про банкрутство для з'ясування обставин отримання боржником кредиту на суму 18270000 грн. за кредитними договорами, заявлене клопотання задовольнив та п.2 резолютивної частини зазначеної ухвали зобов'язав ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" до 14.02.2016 направити Господарському суду Черкаської області у справу № 925/1847/15 про банкрутство ТОВ "Фаворит-2003": копії документів про отримання ТОВ "Фаворит-2003" кредиту на суму 18270000 грн. за кредитними договорами № К-2-206 від 20.01.2006, № К-41-2006 від 27.06.2006, № К-121-2006 від 28.12.2006 (меморіальні ордери, платіжні доручення, інші первинні бухгалтерські документи); інформацію про те, чи погашено борг за кредитними договорами № К-2-206 від 20.01.2006, № К-41-2006 від 27.06.2006, № К-121-2006 від 28.12.2006. Якщо погашено, то якою юридичною особою - ТОВ "Фаворит 2003" чи поручителем.

Ухвалою від 17.03.2016 повторно зобов'язано ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" направити господарському суду Черкаської області у справу № 925/1847/15 витребувані документи та інформацію, а також зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб забезпечити виконання ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" ухвали його уповноваженою особою (Чернявською О.С.), оскільки відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває усіх повноважень органів управління та контролю ПАТ "Банк Фінанси і Кредит".

Відповідно до ст.115 ГПК України, яка цілком кореспондується зі ст.124 Конституції України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд апеляційної інстанцієї звертає увагу, що вказані ухвали набрали законної сили з моменту їх прийняття та до апеляційного чи касаційного суду не оскаржувалась.

Згідно ч.1 ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. Частина 2 згаданої статті передбачає, що господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Більше того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, згідно п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України є підставою залишення позову без розгляду. Проте, якщо позивач належним чином обґрунтував неможливість подання ним таких матеріалів і документів та наявність їх у відповідача (чи іншої особи, яка не бере участі у справі), господарський суд з огляду на приписи ч. 3 ст. 4-3 та ч. 1 ст. 38 ГПК України витребовує їх у відповідача або інших підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі, а в разі ухилення відповідача або зазначених підприємств та організацій від виконання вимог суду вживає відповідних заходів.

У разі відмови підприємства чи організації у наданні документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору і витребуваних судом у порядку ст. 38 ГПК України господарський суд може реагувати, зокрема, таким чином: 1) якщо підприємство чи організація, яка припустилася порушення, є стороною у справі, - на підставі п. 5 ст. 83 ГПК України вирішити питання про стягнення з неї в доход Державного бюджету України штрафу в розмірі, передбаченому цією нормою; 2) незалежно від участі зазначеного підприємства чи організації у справі: - відповідно до ч. 4 ст. 90 ГПК України надіслати належним органам повідомлення про виявлення в діяльності працівників підприємства чи організації порушення законності, що міститься ознаки дії, переслідуваної в кримінальному порядку, а саме - порушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, у вигляді невиконання службовою особою, зокрема, ухвали суду; - згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 9 ГПК України винести і надіслати відповідну окрему ухвалу, маючи при цьому на увазі, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Пунктом 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18 визначено, що окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

Тобто, кваліфікаційною ознакою до застосування статті 90 ГПК України є саме виявлені порушення в діяльності підприємств, установ, організацій чи інших органів.

Крім того, пунктом 5.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що у будь-яких випадках зловживання сторонами та іншими учасниками судового процесу своїми процесуальними правами всупереч обов'язку добросовісно користуватися ними господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 ГПК, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав - також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Про зазначені порушення законності та недоліки у роботі посадових осіб ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" місцевим судом було проінформовано керівництво ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" у особі уповноваженої особи Чернявської О.С., та його Полтавської філії, а також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття заходів по усуненню зазначених у оскаржуваній ухвалі недоліків та недопущенню їх у подальшому.

Тому, банківська установа порушила названі вище вимоги законодавства та неправомірно не прореагувала на вимогу суду.

З огляду на те, що згідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а також враховуючи положення ст. 90 цього Кодексу, якими передбачено, що господарський суд першої інстанції, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу, господарський суд Черкаської області дійшов правомірного висновку про необхідність винесення окремої ухвали від 31.03.2016, яку в порядку ст. 90 ГПК України було надіслано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також у відповідності ст. 90 ГПК України та ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України повідомлення прокурору, з приводу невиконання ухвал суду від 01.03.2016 та від 17.03.2016 (повторно) ні ПАТ "Банк Фінанси і Кредит" у особі уповноваженої особи Чернявської О.С., ні його Полтавською філією, ні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування окремої ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.22, 56, 90, 99, 101, 103, 105, 115 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" залишити без задоволення, а окрему ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016 у справі № 925/1847/15 - без змін.

2. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.03.2016 у справі № 925/1847/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко