ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2016 р.Справа № 922/6203/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Бринцев О.В.

судді: Жельне С.Ч. , Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія", м.Київ
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, с.Комсомольське 3-я особа, яка не заявляє самостиійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національна академія аграрних наук України, м. Київ
про стягнення 3.731.293,74 грн.
за участю представників:

позивач - ОСОБА_2, довіреність № 29 від 23.09.2015р.;

відповідач - не з'явився;

третя особа - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015 р. ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ДП "ДГ "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, у розмірі 3.731.293,74 (три мільйони сімсот тридцять одна тисяча двісті девяносто три) грн. 74 коп., з яких: основна заборгованість - 2.223.129,07 (два мільйони двісті двадцять три тисячі сто двадцять дев'ять) грн. 07 коп., 3% річних за весь час прострочення - 189.849,13 (сто вісімдесят девять тисяч вісімсот сорок девять) грн. 13 коп. та інфляційні - 1.318.315,54 (один мільйон триста вісімнадцять тисяч триста пятнадцять) грн. 54 коп. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки від 07.03.2012 р. №ППММ-07/03/12-01 в частині повної та своєчасної оплати товару поставленого позивачем, а саме в порушення умов п.4.1.1. договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів у строк на протязі 180 календарних днів з моменту поставки товару, але в будь-якому випадку до 31.12.2012р., відповідач не сплатив у повному обсязі вартість товару за накладними: №367 від 21.03.2012р. на суму 236.364,64грн. (довіреність №40 від 01.03.2012р.); №368 від 29.03.2012р. на суму 130.280,83грн.; №901 від 04.04.2012р. на суму 5.400,00 грн. (довіреністю №41 від 01.04.2012р.); №902 від 13.04.2012р. на суму 133.940,41грн.; №761 від 30.04.2012р. на суму 219.863,00грн.; №1243 від 30.06.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1275 від 05.07.2012р. на суму 364.228,80грн.; №1333 від 31.07.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1416 від 07.08.2012р. на суму 202.894,22грн.; №1423 від 07.08.2012р. на суму 409.294,03грн.; №1792 від 10.09.2012р. на суму 459.380,88грн.; №1781 від 10.09.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1801 від 15.09.2012р. на суму 140.659,20грн. (сплачено 400.000,00грн.). В звязку із наведеним, відповідачу, окрім суми основної заборгованості, нараховані, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, три проценти річних та інфляційні втрати за період з 01.01.2013р. по 05.11.2015р.; в якості правових підстав позову вказує на норми ст.ст.15, 16, 526, 530, 610, 611, 625, 655, 693 ЦК України, ст.ст.175, 193 ГК України.

Позивач позов підтримує у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні 12.09.2016р. просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та надав пояснення (від 02.09.2016р. вх.№28768) в обґрунтування заявленого позову.

Відповідач проти позову заперечує. У відзиві повідомляє, що ним було отримано товар тільки за накладними: №367 від 21.03.2012р. на суму 236.364,64грн. (довіреність №40 від 01.03.2012р.); №368 від 29.03.2012р. а суму 130.280,83грн.; №901 від 04.04.2012р. на суму 5.400,00грн. (довіреність №41 від 01.04.2012р.), тому заборгованість перед позивачем не тільки відсутня, але навпаки має місце переплата у сумі 27.954,55грн. З приводу накладних: №902 від 13.04.2012р. на суму 133.940,41грн.; №761 від 30.04.2012р. на суму 219.863,00грн.; №1243 від 30.06.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1275 від 05.07.2012р. на суму 364.228,80грн.; №1333 від 31.07.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1416 від 07.08.2012р. на суму 202.894,22грн.; №1423 від 07.08.2012р. на суму 409.294,03грн.; №1792 від 10.09.2012р. на суму 459.380,88грн.; №1781 від 10.09.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1801 від 15.09.2012р. на суму 140.659,20грн. відповідач зазначає, що ним не було отримано товар. Ці видаткові накладні, на його думку, не відповідають вимогам, що ставляться до первинних документів, оскільки з них неможливо встановити відповідальних осіб, які відвантажували та отримували товарно-матеріальні цінності, що суперечить вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Крім того, в обґрунтування заперечень проти позову, відповідач посилається на відсутність у матеріалах справи довіреностей на отримання відповідного товару.

Третя особа правом на участь представника у судовому засіданні не скористалася, причину неявки не повідомила та витребуваних судом документів не надала.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

07.03.2012р. між ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (Постачальник, Позивач) та ДП "ДГ"Комсомолець" НААНУ (Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки №ППММ-07/03/12-01 (надалі - Договір), відповідно до умов якого п.1.1. Договору поставки, позивач зобов'язався у 2012 році передати у власність Покупця продукти нафтоперероблення рідкі (Товар), а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору.

Згідно п.1.2. умов Договору, кількість, ціна та номенклатура Товару, що підлягає поставці, визначається у специфікації, підписаній уповноваженими представниками сторін, що є Додатком №1 та невід'ємною його частиною.

07.03.2012р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаток №1 (Специфікація) до Договору, в якій була визначена кількість, ціна та номенклатура Товару, в якому загальна ціна Товару складає 4.080.024,00грн.

08.06.2012р. ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (Постачальник, Позивач) та ДП "ДГ"Комсомолець" НААНУ (Покупець, Відповідач) уклали Додаткову угоду №1 до Договору поставки №ППММ-07/03/12-01 від 08.06.2012р. відповідно до якої Додаток №1 (Специфікація) визначає загальну ціну Товару у розмірі 3.354.041,05грн. Сторони домовились до поетапної оплати, відповідно до п.п.4.1., 4.1.1. Договору, оплата товару, що поставляється проводиться в національній валюті України в наступному порядку, а саме: поетапної оплати покупцем поставленого товару, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок Постачальника у строк до 180 (сто вісімдесят) календарних днів з дати поставки Товару, але в будь-якому випадку до 31.12.2012р.. Згідно п.5.2.2. Договору, сторони дійшли згоди, що датою отримання Товару є видаткова накладна на Товар.

На виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність Товар на загальну суму 2.623.129,07грн., що підтверджується видатковими накладними: №367 від 21.03.2012р. на суму 236.364,64грн. (довіреність №40 від 01.03.2012р.); №368 від 29.03.2012р. на суму 130.280,83грн.; №901 від 04.04.2012р. на суму 5.400,00 грн. (довіреністю №41 від 01.04.2012р.); №902 від 13.04.2012р. на суму 133.940,41грн.; №761 від 30.04.2012р. на суму 219.863,00грн.; №1243 від 30.06.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1275 від 05.07.2012р. на суму 364.228,80грн.; №1333 від 31.07.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1416 від 07.08.2012р. на суму 202.894,22грн.; №1423 від 07.08.2012р. на суму 409.294,03грн.; №1792 від 10.09.2012р. на суму 459.380,88грн.; №1781 від 10.09.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1801 від 15.09.2012р. на суму 140.659,20грн..

Як слідує з позовної заяви, в порушення умов договору відповідачем вартість отриманого товару сплачено частково в сумі 400.000,00грн. (чотириста тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою (т.I., а.с. 45-47), внаслідок чого заборгованість останнього перед позивачем становить 2.223.129,07грн.

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом у відповідача існує заборгованість в розмірі 2.223.129,07грн. (2.623.129,07грн.-400.000,00грн.=2.223.129,07грн.), розмір якої визнається відповідачем в актах звіряння взаємних розрахунків станом на 01.10.2010р. та 31.12.2012р..

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту у судовому засіданні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд критично оцінює доводи відповідача та вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Зі спірних видаткових накладних вбачається, що вони містять завірені печатками обох сторін підписи осіб, які відвантажили та отримали товар згідно Договору поставки №ППММ-07/03/12-01 від 08.06.2012р.

На всіх спірних накладних стоїть підпис, який співпадає з підписом ОСОБА_3 котра підписала решту накладних, справжність яких відповідачем не заперечується. Факт того, що підпис здійснений іншою особою, відповідачем не доведено та ніяких доказів не надано. Судова економічна експертиза, стосовно правильності оформлення бухгалтерських документів позивача про відпуск відповідачу товару за видатковим накладними: №902 від 13.04.2012р. на суму 133.940,41грн.; №761 від 30.04.2012р. на суму 219.863,00грн.; №1243 від 30.06.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1275 від 05.07.2012р. на суму 364.228,80грн.; №1333 від 31.07.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1416 від 07.08.2012р. на суму 202.894,22грн.; №1423 від 07.08.2012р. на суму 409.294,03грн.; №1792 від 10.09.2012р. на суму 459.380,88грн.; №1781 від 10.09.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1801 від 15.09.2012р. на суму 140.659,20грн., згідно Постанови Вищого господарського суду України від 21.06.2016р. залишена без виконання.

Відповідно до п.64 Постанови Кабінету Міністрів України №1893 від 27.11.1998р. "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію", яка є обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно п.65 зазначеної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій.

Згідно зі ст.62 ГК України, підприємство - самостійний субєкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органами місцевого самоврядування, або іншими субєктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний зокрема на первинних документах, а саме на спірних накладних: №902 від 13.04.2012р. на суму 133.940,41грн.; №761 від 30.04.2012р. на суму 219.863,00грн.; №1243 від 30.06.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1275 від 05.07.2012р. на суму 364.228,80грн.; №1333 від 31.07.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1416 від 07.08.2012р. на суму 202.894,22грн.; №1423 від 07.08.2012р. на суму 409.294,03грн.; №1792 від 10.09.2012р. на суму 459.380,88грн.; №1781 від 10.09.2012р. на суму 106.941,02грн.; №1801 від 15.09.2012р. на суму 140.659,20грн. є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - прийнятті повернутого товару).

Згідно положення Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затверджену наказом Міністерства фінансів України № 99 від 16.05.1996р., довіреність не є документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції по передачі чи прийняттю товару. Такої ж позиції, щодо необов'язковості наявності у видаткових накладних даних, які ідентифікують особу, що отримала товар, та довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, дотримується й Вищий господарський суд України у своїй постанові від 09.04.2013р. у справі № 5023/5085/12.

Крім того, суд приймає до уваги, що заборгованість перед позивачем в розмірі 2.223.129,07 визнана відповідачем в актах звіряння взаємних розрахунків станом на 01.10.2010р. та 31.12.2012р., які були підписані сторонами та скріплені печатками. (т.I., а.с.48-52)

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати отриманого від позивача товару в повному обсязі не надав, - позовні вимоги про стягнення суми заборгованості у розмірі 2.223.129,07грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3, ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

За статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором або законом.

Враховуючи встановлення факту прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов'язання перед позивачем за договором про надання послуг від 07.03.2012р. №ППММ-07/03/12-01, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1.318.315,54грн. та трьох процентів річних у розмірі 189.849,13грн.грн. заявлені правомірно та підлягають задоволенню як обґрунтовані.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 20, 175, 193 ГК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 625, 629, 692, 693 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (64644, Харківська область, Лозівський район, селище Комсомольське, вул. Жовтнева, буд. 13-А, ідентифікаційний код 05460462, п/р 3889 в ПАТ "Індекс Банк" МФО 300614) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ідентифікаційний код 37469662) 2.223.129,07грн. основного боргу, 189.849,13грн. трьох відсотків річних, 1.318.315,54грн. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (64644, Харківська область, Лозівський район, селище Комсомольське, вул. Жовтнева, буд. 13-А, ідентифікаційний код 05460462, п/р 3889 в ПАТ "Індекс Банк" МФО 300614) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ідентифікаційний код 37469662) 55.969,42грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.09.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_5

/Справа №9252/6203/15/