РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016Справа №910/24822/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»
простягнення 4 072,59 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (надалі - ПАТ «Страхова компанія «Уніка») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант») про стягнення 4 072,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті №302001/4095/0000856 від 11.08.2014 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0614128, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 26.10.2015 р.

В судових засіданнях 26.10.2015 р. та 09.11.2015 р. судом оголошувались перерви на 09.11.2015 р. та 30.11.2015 р. відповідно.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 30.11.2015 р. у справі №910/24822/15 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта та повернення матеріалів справи.

27.07.2016 р. до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерту №23408/15-54 від 15.07.2016 р. за результатами проведення судової експертизи у справі №910/24822/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 р. поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 07.09.2016 р.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №040 та №031.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2014 р. між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та ПП «Міко-Експрес» (страхувальник) був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті №302001/4095/0000856 від 11.08.2014 р. (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

06.10.2014 р. о 17:50 год. по вул. Макарова, 8 у м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9446957.

ДТП сталося в результаті порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2014 р. у справі №199/8714/14-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

На підставі страхового акту №00153728 від 29.10.2014 р. у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування визначеним вказаним актом, позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на рахунок СТО суму страхового відшкодування у розмірі 7 165,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням №018811 від 31.10.2014 р.

Також на підставі страхового акту №00153728/ДОП від 17.01.2015 р. позивачем була здійснена доплата страхового відшкодування у розмірі 1 539,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням №001700 від 19.01.2015 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» набуто право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9446957 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_2 та знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним транспортного засобу автомобіля ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0614128.

Вказаним договором (поліс №АІ/0614128) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2015 р. у справі №910/24822/15 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

27.07.2016 р. до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерту №23408/15-54 від 15.07.2016 р. за результатами проведення судової експертизи у справі №910/24822/15, відповідно до якого розмір відновлювального ремонту автомобіля Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1, , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 8081,79 грн.

Згідно із ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Із матеріалів висновку вбачається, що він обґрунтований, містить докладний опис проведеного дослідження, чіткий висновок з поставленого перед експертами питання, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність Висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи сторонами не наведено, судом не встановлено, а відповідачем не наведено.

Відтак, наданий Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз висновок є належним та допустимим в розумінні ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказом у справі.

Враховуючи визначені полісом №АІ/0614128 розміри лімітів відповідальності, встановлений судом розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також часткову оплату відповідачем суми страхового відшкодування, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 3 449,39 грн. (8 081,79 грн. - 510,00 грн. франшизи за полісом - 4 122,40 грн. сплачених відповідачем в якості страхового відшкодування) у строк до моменту звернення - ПАТ «Страхова компанія «Уніка» до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» суми страхового відшкодування у розмірі 3 449,39 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 623,20 грн. необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 3 449 (три тисячі чотириста сорок дев'ять) грн. 39 коп., судовий збір у розмірі 1 031 (одна тисяча тридцять одна) грн. 62 коп. та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2 601 (дві тисячі шістсот одна) грн. 91 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.09.2016 р.

Суддя В.П. Босий