ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Справа № 923/728/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до обласного комунального підприємства "Ліки Херсонщини" Херсонської обласної ради, м. Херсон

про стягнення 63585,42 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність №01-4/57 від 30.12.2015р.

від відповідача - представник ОСОБА_2, довіреність від 16.05.2016р.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з обласного комунального підприємства "Ліки Херсонщини" Херсонської обласної ради заборгованість у розмірі 63585,42 грн., з якої: 53227,86 грн. - сума основного боргу, 7804,22 грн. - сума пені, 594,29 грн. - сума 3% річних та 1959,05 грн. - сума інфляційних втрат. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору №62 від 21.10.2015р., положення ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 625, 629 ЦК України та ст.ст. 193, 216, 217, 230 ГК України.

2 вересня 2016 року відповідач у справі через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд зменшити розмір неустойки (пені) до мінімально можливого розміру (1 грн.), а також просить розстрочити суму боргу на 24 місяці зі сплатою рівними частками, починаючи з дати прийняття рішення. Даний відзив з додатком суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 06 вересня 2016 року суд оголошував перерву в засіданні, до 15 год. 00 хв. 12.09.2016р.

08 вересня 2016 року позивач у справі подав до суду письмові заперечення на відзив відповідача, в яких просить суд відмовити відповідачу у зменшенні пені до 1 грн. та розстроченні виконання рішення суду. Дані заперечення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 12.09.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.09.2016р. позовні вимоги визнав частково, надавши аналогічні пояснення ти, які містяться у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 21 жовтня 2015 року між публічним акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - позивач, або виконавець) і обласним комунальним підприємством "Ліки Херсонщини" Херсонської обласної ради (надалі - відповідач, або споживач) був укладений договір №62 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі - договір).

Відповідно до умов п.1. договору, виконавець зобов'язується надавати споживачеві з початку по кінець опалювального періоду, встановленого рішенням виконкому Херсонської міської ради, відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно п.3 договору визначено об'єкт надання послуг, а п.2 - місцезнаходження приміщення відповідача.

На виконання умов договору позивач, у період з листопада 2015 року по березень 2016 року включно, надав відповідачу послуги з централізованого опалення, що підтверджується наявними доказами у справі.

Згідно п.8 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На підставі п.15 договору, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідач, в порушення договірних зобов'язань за надані позивачем послуги у період з листопада 2015 року по березень 2016 року розрахувався частково, у зв'язку з чим станом на 16.05.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 53227,86 грн..

Отже, у зв'язку із невиконанням відповідачем договірних зобов'язань в частині своєчасних розрахунків за надані послуги, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 53,227,86 грн., суму пені у розмірі 7804,22 грн., суму 3% річних у розмірі 594,29 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 1959,05 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено поняття зобовязання та підстави його виникнення. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, з урахуванням п.8, п.15 договору та приписів ч.1 т. 530 ЦК України, відповідач зобов'язаний був оплатити надані позивачем послуги у листопаді 2015 року - до 20.12.2015р. включно, у грудні 2015 року - до 20.01.2016р. включно, у січні 2016 року - до 20.02.2016р. включно, у лютому 2016 року - до 20.03.2016р. включно, у березні 2016 року - до 20.04.2016р. включно, чого відповідачем повністю виконано не було, що призвело до порушення відповідачем виконання договірних зобов'язань.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 53227,86 грн. відповідачем суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 53227,86 грн. є доведеними і обґрунтованими.

Щодо стягнення пені у розмірі 7804,22 грн, то суд зазначає, що право на нарахування пені сторони узгодили в п.12. договору, яким передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується в безспірному порядку, крім суми основної заборгованості, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки терміну сплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його правильність та відповідність умовам договору.

Разом з тим, суд приймає до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 1 грн., в обґрунтування якого відповідач посилається на ті обставини, що ОКП "Ліки Херсонщини" є комунальним підприємством Херсонської обласної ради основним завданням якого є забезпечення ліками незахищених верств населення, наркозалежних. ВІЛ інфікованих м. Херсона і є підприємством, що виконує соціальні функції.

Відповідно до угоди про співпрацю від 01.11.2013р. укладеного з ХОБФ "Мангуст" на виконання програми по забезпеченню профілактики ВІЛ/СНІД. ЗПСШ та гепатитів серед СІН, ОСБ, засуджених у м. Херсоні та Херсонській області. ОКП "Ліки Херсонщини" забезпечують у порядку благодійності наданням різної лікарської продукції.

Крім того, відповідно до договору відповідального зберігання №45-Г від 04.01.2016р. укладеного між ОКП "Ліки Херсонщини" та ДАК "Ліки України" відповідач безоплатно здійснює зберігання гуманітарну допомогу - лікарські препарати на території підприємства для здійснення допомоги наркозалежним. При цьому ця допомога здійснюється в порядку надання благодійності і затрачені ресурси (в тому числі теплоносії) використовуються за рахунок ОКП "Ліки Херсонщини" і ним же підлягають до сплати на користь ПАТ "Херсонська ТЕЦ".

Виконання соціальних програм призвело до виникнення збитковості у роботі підприємства і внаслідок цього до заборгованості з заробітної плати, яка є приоритетною. Станом на останній звітний квартал, підприємство є збитковим, що підтверджується його фінансовим звітом.

У зв'язку з тяжким фінансовим становищем зумовленим забезпеченням соціальних функцій ОКП "Ліки Херсонщини" не мало фінансової можливості виконувати свої зобов'язання перед позивачем.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до підпункту 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи фактичні обставини справи, приймаючи до уваги те, що відповідач є комунальним підприємством Херсонської обласної ради основним завданням якого є забезпечення ліками незахищених верств населення, наркозалежних, ВІЛ інфікованих м. Херсона і є підприємством, що виконує соціальні функції, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача, та відповідно до ст. 233 ГК України, п.3 ст. 83 ГПК України зменшити заявлену до стягнення суму пені на 90%.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню, лише у розмірі 780,42 грн.

Крім того, позивачем за прострочення виконання відповідачем зобов'язання нараховано інфляційні втрати та 3% річних, розмір яких складає 1959,05 грн. та 594,29 грн. відповідно.

Стаття 625 ЦК України допускає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті "Урядовий кур'єр" та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua). Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора. Індекс інфляції, застосований у розрахунку відповідача, відповідає таким даним.

В разі, якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Перевіривши розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних, наведений позивачем, суд позовні вимоги задовольняє повністю.

Доказів сплати нарахованих сум інфляційних втрат у розмірі 1959,05 грн. та 3% річних у розмірі 594,29 грн., відповідачем суду не надано, а отже вони підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 1959,05 грн. та суми 3% річних у розмірі 594,29 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони погоджені та розраховані у встановленому законом порядку.

Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання на 24 місяці, викладене у відзиві на позовну заяву, то суд зазначає наступне

Пунктом 6 ст. 83 ГПК України передбачено, що суду при прийнятті рішення надано право відстрочити або розстрочити його виконання. Так відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення суду на новий строк, який визначається господарським судом. Розстрочка - це виконання судового рішення по частинам у вказані господарським судом строки При цьому при відстроченні виконання судового рішення слід ураховувати приписи ст. 121 ГПК про те, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Водночас відповідно до п. 2 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву підстави для розстрочення виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, з огляду на матеріальні інтереси як позивача, так і відповідача та їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочки виконання судового рішення. З матеріалів справи не вбачається того, що відсутність розстрочки виконання судового рішення унеможливить виконання такого рішення або ускладнить його виконання, в зв'язку з чим суд відмовляє відповідачу у наданні розстрочки виконання рішення.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн., відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, п.3 ч.1 ст. 83, ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з обласного комунального підприємства "Ліки Херсонщини" Херсонської обласної ради (73000, м. Херсон, вул. Кулика, 135, код ЄДРПОУ - 37839572) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771) суму основного боргу у розмірі 53227,86 грн. на розрахунковий рахунок № 6572 в АТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457.

3. Стягнути з обласного комунального підприємства "Ліки Херсонщини" Херсонської обласної ради (73000, м. Херсон, вул. Кулика, 135, код ЄДРПОУ - 37839572) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771) суму пені у розмірі 780,42 грн., суму 3% річних у розмірі 594,29 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1959,05 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. на розрахунковий рахунок № 3447 в ПАТ "БТА БАНК", МФО 321723.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Відмовити обласному комунальному підприємству "Ліки Херсонщини" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Повне рішення складено 19.09.2016р.

Суддя С.В. Нікітенко