УХВАЛА

19 вересня 2016 року Справа № 11/5014/1571/2012

Суддя господарського суду Луганської області Секірський А.В., розглянувши матеріали скарги №01/4-1-348 від 11.07.2016 Державного підприємства Первомайськвугілля на постанову про арешт коштів боржника по справі № 11/5014/1571/2012

за позовом Державного підприємства Регіональні електричні мережі в особі Луганської філії, м. Луганськ

до Державного підприємства Первомайськвугілля, м. Первомайськ Луганської області

про стягнення 15 672 982 грн. 34 коп.

Орган виконання судового рішення відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ, м. Київ

Суддя Секірський А.В.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача (заявника) ОСОБА_1, представник за довіреністю № 01/4-6-17 від 11.01.2016;

від відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ ОСОБА_2, представник за довіреністю № 20-22/626 від 30.12.2015,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 11.09.2012 у справі №11/5014/1571/2012 позовні вимоги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» задоволені частково та стягнуто з державного підприємства «Первомайськвугілля» заборгованість:

- борг за спожиту активну електричну енергію в сумі 14370523 грн. 79 коп., борг за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в сумі 40051 грн. 62 коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 660 у філії ЛОУ АТ Державний Ощадний банк України, МФО 304665;

- пеню у розмірі 403544 грн. 93 коп., 3 % річних у розмірі 80930 грн. 11 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 64380 грн. 00 коп., на поточний рахунок № 770 в ПАТ Укркомунбанкм. Луганська, МФО 304988.

На виконання зазначеного рішення по справі №11/5014/1571/2012 видано наказ 28.09.2012.

Відповідач - Державне підприємство «Первомайськвугілля» звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою №01/4-1-348 від 11.07.2016 на постанову про арешт коштів боржника з вимогами:

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від 10.06.2016 у виконавчому провадженні № 5045847 про арешт коштів боржника в частині накладання арешту на рахунок № 57 відкритого у ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби зняти арешт з рахунку ДП «Первомайськвугілля» № 57 відкритого у ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Ухвалою суду від 20.07.2016 відновлено процесуальний строк на подання скарги та прийнято її до розгляду.

В обґрунтування вимог за скаргою відповідач зазначає, що в ході виконання наказу суду від 28.09.2012 № 11/5014/1571/2012, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДДВС МЮУ винесена постанова від 10.06.2016 про накладення арешту на кошти ДП «Первомайськвугілля», що містяться на рахунках, відкритих у фінансових установах: ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Сбербанк». Крім того, постановою від 10.06.2016 державним виконавцем накладено арешт на банківський рахунок № 57 в ПАТ АБ «Укргазбанк», з якого проводиться виплата заробітної плати працівникам підприємства та загальнообов`язкові платежі і податки.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, а ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч.ч. 1, 6 ст. 24, ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" визначено:

- заробітна плата повинна виплачуватись регулярно в робочі дні, в установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів;

- керівники підприємств усіх форм власності зобовязані вжити заходів щодо своєчасної виплати заробітної плати та вжиття заходів з погашення заборгованості по її виплаті;

- своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості;

- субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами;

- оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Таким чином, накладення арешту на рахунки боржника на підставі постанови від 10.06.2016, які призначені для виплати заробітної плати та загальнообов`язкових платежів, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Поясненням на скаргу б/н від 08.08.2016 позивач вважає доводи відповідача безпідставними і незаконними з наступних підстав.

На протязі 2012-2015 років виконавче провадження з приводу примусового виконання наказу суду №11/5014/1571/2012 неодноразово зупинялось на підставі того, що відповідач ДП «Первомайськвугілля» було включено о реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які брали участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України № 2711 «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» та поновлялось у зв`язку з припиненням дії вказаного закону.

ДП «Первомайськвугілля» окрім включення до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які брали участь у процедурі погашення заборгованості безпосередньо питанням погашення заборгованості не займалось і суму боргу, стягнуту за рішенням господарського суду Луганської області від 11.09.2012 по справі №11/5014/1571/2012 з урахуванням штрафних санкцій не погасило.

У скарзі відповідач посилається на те, що державним виконавцем накладено арешт на рахунки, в тому числі і на рахунок, відкритий для виплати заробітної плати працівникам підприємства, однак жодного документу, який підтвердив би, що вказаний рахунок відкрито в рамках зарплатного проекту підприємства ДП «Первомайськвугілля» не надав.

Відділ примусового виконання рішень ДДВС МЮУ запереченнями на скаргу від 22.08.2016 та 19.09.2016 вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено не накладання арештів на рахунки боржника у зв`язку з тим, що з рахунків здійснюється сплата заробітної плати працівникам юридичної особи-боржника.

Також жодним нормативно-правовим актом (в тому числі Кодексом законів України про працю) не передбачена заборона накладання арештів на рахунки відкритих для виплати заробітної плати.

Дослідивши матеріали скарги, надані учасниками судового процесу докази, господарський суд вважає скаргу відповідача такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 6 Закону України Про виконавче провадження передбачені гарантії прав фізичних осіб та юридичних осіб у виконавчому провадженні, зокрема, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних осіб і юридичних осіб.

Законом України Про виконавче провадження, зокрема, ч. 1 статті 32 встановлені заходи примусового виконання рішень, одним з яких є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 статті 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч. 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Частиною 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження визначено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки" та кошти що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Водночас, позивачем не надано суду доказів, що вказаний позивачем рахунок № 57 в ПАТ АБ «Укргазбанк» є рахунком зі спеціальним режимом використання, та на нього розповсюджуються обмеження зазначені у ч. 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, а отже дії державного виконавця при накладенні арешту на грошові кошти на вказаному рахунку не суперечать вимогами Закону України Про виконавче провадження.

Згідно довідки ПАТ АБ «Укргазбанк» № 274 від 30.08.2016, рахунок № 57 не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, а є поточним рахунком у національній валюті, який використовується відповідачем, зокрема, для виплати заробітної плати працівникам, витрат на відрядження, а також сплати обовязкових платежів (зборів), повязаних з нарахуванням заробітної плати та інших обовязкових платежів.

З наведеної довідки неможливо зробити висновок, що рахунок використовується виключно для акумулювання грошових коштів, спрямованих на виплату заробітної плати та решти похідних від неї платежів.

Згідно виписок по банківському рахунку № 57, які надані відповідачем до матеріалів скарги, вбачається перерахування коштів не тільки для виплати заробітної плати працівникам, а і інші платежі не пов`язані з виплатою заробітної плати.

На вимогу суду надати докази звернення до державного виконавця з відомостям про накладення арешту на грошові кошти на рахунку, з якого здійснюється виплата заробітної плати, таких доказів надано не було.

Також, з матеріалів скарги неможливо встановити наявність грошових коштів на банківському рахунку Державного підприємство "Первомайськвугілля" № 57 у ПАТ АБ «Укргазбанк» та доказів того, що вони будуть спрямовані на виплату заробітної плати.

Згідно абзаців 1-2 пункту 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Постанову може бути визнано недійсною у разі, як що вона за замістом не відповідає всім вимогам діючого законодавства та є незаконною.

Отже, враховуючи вищевикладене суд зазначає, що оскаржувана постанова державного виконавця відповідає вимогам закону України Про виконавче провадження, а скаржником не доведено, що на арештованому рахунку можуть бути наявними грошові кошти, призначені для виплати конкретної суми заробітної плати.

З огляду на зазначене, суд вважає, що скарга Державного підприємства «Первомайськвугілля» на постанову про арешт коштів боржника, задоволенню не підлягає..

Керуючись 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги №01/4-1-348 від 11.07.2016 Державного підприємства Первомайськвугілля на постанову про арешт коштів боржника відмовити.

Суддя А.В. Секірський