ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" вересня 2016 р. Справа № 918/577/16
Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" про ухвалення додаткового рішення у справі №918/577/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс"
до "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." в особі Представництва "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А."
про стягнення заборгованості в сумі 1 021 285 грн. 23 коп.
Без виклику представників сторін.
13 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." в особі Представництва "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." про стягнення заборгованості в сумі 1 021 285 грн. 23 коп., з яких: 831 860 грн. 38 коп. - основна заборгованість; 106 022 грн. 30 коп. - пеня; 24 340 грн. 46 коп. - 3 % річних; 59 062 грн. 09 коп. - інфляційні втрати. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" просило стягнути 4 000 грн. компенсації витрат на правову допомогу та 15 319 грн. 28 коп. судового збору за подання даної позовної заяви.
Ухвалою суду від 14 липня 2016 року позовну заяву б/н від 19.06.2016 року прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/577/16. (суддя Войтюк В.Р.)
Ухвалою суду від 25 липня 2016 року розгляд справи відкладено на 08 серпня 2016 року.
Ухвалою суду від 08 серпня 2016 року розгляд справи відкладено на 22 серпня 2016 року.
Ухвалою суду від 22 серпня 2016 року провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості припинено.
Додатковою ухвалою суду від 26 серпня 2016 року провадження у справі в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 59 062 грн. 09 коп. припинено.
Додатковою ухвалою суду від 26 серпня 2016 року провадження у справі в частині стягнення 3% річних сумі 24 340 грн. 46 коп. припинено.
Додатковою ухвалою суду від 26 серпня 2016 року провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 106 022 грн. 30 коп. припинено.
13 вересня 2016 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №918/577/16, яким стягнути з "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." в особі Представництва "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 грн..
Розпорядженням в.о. керівника апарату від 14.09.2016р. №01-04/191/2016 у зв'язку з відрядженням судді Войтюка В.Р. до міста Львова до Національної школи суддів України для проходження підготовки суддів місцевих господарських судів, обраних на посаду судді безстроково (наказ №551 від 05.09.2016) та відповідно до пунктів 2.3.47, 2.3.49-2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, пункту 9.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Рівненської області призначено повторний автоматизований розподіл справи №918/577/16 та передано для розгляду судді Політиці Н.А..
Ухвалою суду від 19 вересня 2016 року справу №918/577/16 прийнято до провадження судді Політики Н.А..
Згідно ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.
Суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 Про судове рішення (зі змінами), прийняття додаткового рішення (ухвали) допустиме виключно з підстав, передбачених ст. 88 ГПК України; вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення (ухвали), суди повинні мати на увазі, що додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється. У залежності від конкретних обставин справи суд може призначити відповідно заяву до розгляду в судовому засіданні, повідомивши учасників судового процесу про час і місце його проведення ( пункти 13, 15 зазначеної Постанови).
Отже, призначення судового засідання для розгляду заяви про прийняття додаткового рішення (ухвали) є правом, а не обов'язком суду.
Враховуючі вищенаведене, суд заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" про ухвалення додаткового рішення розглядає без призначення судового засідання та виклику сторін.
Заява про прийняття додаткового рішення мотивовано тим, що ухвалою суду від 22 серпня 2016 року провадження у справі №918/577/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" до "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." в особі Представництва "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." про стягнення заборгованості в частині стягнення суми основної заборгованості припинено. Судом ухвалено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" частину судового збору, сплаченого платіжним дорученням №391 від 06 липня 2016 року в сумі 2 841 грн. 37 коп. у зв'язку із зменшенням позовних вимог та стягнути з "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." в особі Представництва "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" 12 477 грн. 90 коп. судового збору. Частиною 1 ст. 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються зокрема, з оплати послуг адвоката. Позивачем при поданні позову заявлялася вимога про стягнення з відповідача компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 грн.. Як доказ понесених витрат позивачем надавався Договір про надання правової допомоги №19/06/16 від 19.06.2016р. та оригінал платіжного доручення про оплату послуг адвоката, а також документи, що підтверджують статус адвоката: Свідоцтво та Витяг. В судовому засіданні 22 серпня 2016 року позивач підтримав свої позовні вимоги в частині стягнення судового збору та витрат на правову допомогу, відповідач не заперечував проти задоволення даних вимог. Проте судом не було прийнято рішення щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.
Приписами ст. 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як свідчать матеріали справи ухвалою господарського суду Рівненської області від 22 серпня 2016 року провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості припинено. Додатковими ухвалами суду від 26 серпня 2016 року провадження у справі в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 59 062 грн. 09 коп., 3% річних сумі 24 340 грн. 46 коп., пені в сумі 106 022 грн. 30 коп. припинено.
Відповідно до п. 4.10 розділу 4 Постанови, якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, то за заявою сторони, прокурора, або з власної ініціативи він на підставі ст. 88 ГПК України має право прийняти додаткове рішення (ухвалу) зі справи, яким вирішити відповідне питання.
Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що 19 червня 2016 року між адвокатом ОСОБА_2, що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №005736, виданого Радою адвокатів міста Києва 26.05.2016 року (далі Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" (далі Замовник) було укладено договір №19/06/16 про надання правової допомоги (далі Договір) (копія договору міститься в матеріалах справи), відповідно до якого, адвокат бере на себе зобовязання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобовязаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Пунктом 1.2. Договору визначено доручення Адвоката.
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2. Договору, а саме: ведення судової справи за позовом Замовника до "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." в особі Представництва "Тодіні Кострукціоні ОСОБА_1П.А." замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.).
Оплата правової допомоги здійснюється Замовником після подання позовної заяви але не пізніше 30.07.2016р.. (п. 4.1. Договору)
На виконання зобов'язань щодо оплати послуг адвоката за вказаним Договором позивач перерахував на користь адвоката ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №409 від 15 липня 2016 року. (а.с. 69)
Дослідивши матеріали справи №918/577/16, господарським судом було встановлено, що при виготовленні ухвали господарського суду Рівненської області від 22 серпня 2016 року не вирішено питання про розподіл господарських витрат у розмірі 4 000 грн., що були сплачені позивачем за правову допомогу.
Відповідно до статті 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.
Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті зазначеної норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.
Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія зазначеного Закону України поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Поняття особи, яка є адвокатом, наведено в ст. 2 Закону України «Про адвокатуру», яка зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.
Пунктом 10 Роз'яснення Вищого господарського суду України № 02 5/78 від 04.03.1998 р. зі змінами та доповненнями встановлено, що витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, а саме угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, як доказ здійснення витрат на послуги адвоката у справі у розмірі 4 000,00 грн., позивач надав суду копію договору №19/06/16 про надання правової допомоги від 19.06.2016 року, довіреність б/н від 19.06.2016 року, також в матеріалах справи наявні протоколи судових засідань від 25.07.2016 року та від 22.08.2016 року, що підтверджує, що адвокат брав учать у розгляді справи №918/577/16, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №005736, Витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України та платіжне доручення №409 від 15 липня 2016 року, які свідчать про фактичну оплату позивачем послуг на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн..
Слід відзначити, що статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. Верховний Суд України в постанові від 01.10.2002 у справі № 30/63 чітко зазначив, що в контексті статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.
Оцінивши надані позивача документи в їх сукупності, оскільки позивач надав суду докази сплати адвокату за послуги, то суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим дана вимога підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 44, 49, 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольтранс" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Суддя Політика Н.А.
Віддруковано 3 примірники:
1- до справи;