РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/12153/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД»
доПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
простягнення 13 989,35 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Рудюк О.О.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД» (надалі - ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - ПАТ НАСК «Оранта») про стягнення 13 989,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «НОВА» на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №646 від 07.03.2012 р. внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому ним відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1124107, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача. При цьому, право вимоги до відповідача з виплати страхового відшкодування позивачем набуто на підставі договору купівлі-продажу боргових зобов'язань від 02.01.2014 р., укладеного з ПАТ «Страхова компанія «НОВА».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 25.07.2016 р.

25.07.2016 р. представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на ненадання позивачем належних доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди на заявлену до стягнення суму, а також вказував на пропуск позивачем строку позовної давності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 05.09.2016 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала суду витребувані додаткові докази по справі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Суд звертає увагу сторін на те, що під час визначення ціни позову в позовній заяві позивачем помилково було вказано суму у розмірі 14 528,74 грн., що мало наслідком допущення технічних описок в ухвалах суду від 05.07.2016 р. та 25.07.2016 р.

Вказані описки підлягають виправленню, а відтак під час прийняття рішення у даній справі суд виходить із того, що ціна позову ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД» становить 13 989,35 грн.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2012 р. між Відкрити акціонерним товариством «Страхова компанія «НОВА» (страховик) та ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №646 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

01.07.2013 р. о 13:23 год. в м. Херсон по проспекту Ушакова сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду Харсонського міського управління УМВС України в Херсонській області.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 31.07.2013 р. у справі №648/2828/13-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

24.11.2014 р. власник застрахованого транспортного засобу - автомобіля Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО для здійснення відновлювального ремонту.

На підставі страхового акту №1408 від 31.12.2014 р. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 13 989,35 грн., що підтверджується угодою про проведення заліку взаємних однорідних вимог №3 від 26.11.2014 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПАТ НАСК «Оранта» на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1124107.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 14 528,74 грн., а ПАТ «СК «НОВА» було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування у розмірі 13 989,35 грн.

За змістом ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 р. у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 р. у справі № 910/3023/13.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до ПАТ «СК «НОВА», визначені полісом №АС/1124107 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач зобов'язаний відшкодувати ПАТ «СК «НОВА» витрати в розмірі 13 479,35 грн. (13 989,35 грн. - 510,00 грн. франшизи).

02.01.2014 р. між позивачем (покупець) та ПАТ «СК «НОВА» (продавець) був укладений договір купівлі-продажу боргових зобов'язань, згідно з умовами якого ПАТ «СК «НОВА» продало (переуступило) позивачу права на регресні вимоги, до яких відноситься вимога до відповідача за спірну ДТП, а позивач прийняв такі регресні вимоги та зобов'язався сплатити на користь ПАТ «СК «НОВА» винагороду.

Відповідно до положень статей 512-516 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, ні підставі договору купівлі-продажу боргових зобов'язань від 02.01.2014 р. позивач набув право вимоги до ПАТ НАСК «Оранта» сплати суми страхового відшкодування, стягнення якого є предметом спору у даній справі.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД» страхового відшкодування у розмірі 13 479,35 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 510,00 грн. необхідно відмовити з викладених підстав.

Стосовно поданої відповідачем заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності суд відзначає наступне.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок з відшкодування шкоди не виконала.

Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 Цивільного кодексу України).

Отже, зважаючи на викладене та на перехід до позивача після виплати страхового відшкодування потерпілому за договором майнового страхування від останнього прав кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, саме положення статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, яка переглядається.

Оскільки у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора, зокрема страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, застосовується загальний строк позовної давності (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку - 01.07.2013 р.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 р. у справі №6-2809цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву (вх. №12153/16 від 02.07.2016 р.) позивачем направлено до суду 30.06.2016 р., що підтверджується відбитком календарного штемпеля на конверті.

Таким чином, під час звернення до суду із даним позовом, позивачем не було пропущено строки позовної давності, а відтак підстави для застосування наслідків її пропуску у суду відсутні.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ПРОПЕРТІ ПРОТЕКТЕД» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11, оф. 2; ідентифікаційний код 39033190) суму страхового відшкодування у розмірі 13 479 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 1 327 (одна тисяча триста двадцять сім) грн. 76 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.2016 р.

Суддя В.П. Босий