ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.16р. Справа № 904/5389/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮФОРТ", м. Дніпро

до Нікопольської міської Ради Дніпропетровської області, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про визнання договору оренди поновленим та визнання укладеною додаткової угоди

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 14.06.2016р.

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 1820 від 02.06.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮФОРТ звернулося до господарського суду з позовною заявою до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області в якій просить (з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог):

- визнати договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,7140 га, яка знаходиться в м. Нікополь, вул. Першотравнева, 2 (кадастровий номер :03:003:0021), укладений 05.04.2007р. між ТОВ НЬЮФОРТ та Нікопольською міською радою, реєстраційний № 44 від 16.05.2007р. поновленим;

- визнати укладеною додаткову угоду від 12.04.2016р. про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки по вул. Першотравнева, 2 площею 2,7140 га від 16.05.2007р. № 44 в редакції позивача:

«Додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки

(державна реєстрація від 16 травня 2007р. № 44)

12.04.2016р. м. Нікополь

Орендодавець Нікопольська міська рада, юридична адреса: Дніпропетровська область, 53201 м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3 в особі міського голови Нікопольської міської ради ОСОБА_3, що діє на підставі Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, з одного боку, і Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю Ньюфорт, юридична адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Комсомольська, 40-б в особі директора ОСОБА_4, яка діє на підставі статуту, з другого боку, уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки по вул. Першотравнева, 2 площею 2,7140 га від 16.05.2007р. № 44 про наступне:

1. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки яка розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Першотравнева, 2 (кадастровий номер :03:003:0021) загальною площею 2,7140 га (державна реєстрація від 16 травня 2007р. № 44) до 16.05.2019р.

2. Копія цієї додаткової угоди у 5-денний термін від дня державної реєстрації надається Орендарем до відповідної державної податкової інспекції міста.

3. Всі інші умови вищевказаного договору, залишаються незмінними.

4. Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 16 травня 2007р. № 44) та набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.

Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця Нікопольській міській раді, другий в орендаря ТОВ Ньюфорт, третій в органі, який провів його державну реєстрацію.

Реквізити сторін:

Орендодавець Орендар

НІКОПОЛЬСЬКА ОСОБА_5 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НЬЮФОРТ

Ідентифікаційний код юридичної особи: Ідентифікаційний код юридичної особи:

373382

Місцезнаходження юридичної особи: 53213, Місцезнаходження юридичної особи: 49000,

Дніпропетровська обл., місто Нікополь, Дніпропетровська обл., місто Дніпро,

Вулиця Електрометалургів, будинок 3 вулиця Комсомольська, будинок 40 Б

_________________А.П. ФІСАК __________________О.В. ШЛАГАН»

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на порушення Відповідачем п.2.1. Договору оренди земельної ділянки від 05.04.2007 в частині поновлення Договору на новий строк та відмову Відповідача укласти відповідну додаткову угоду до Договору.

Зазначене порушення полягає в тому, що 12.04.2016р. ТОВ «Ньюфорт» направило на адресу Нікопольської міської ради лист-повідомлення про поновлення договору оренди та підписаний проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 12.04.2016р. (державна реєстрація від 16 травня 2007р. № 44).

Станом на момент звернення із позовом Нікопольська міська рада не підписала додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та не надала відповіді на лист-повідомлення.

Враховуючи продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та відсутності заперечень Нікопольської міської ради, ТОВ "НЬЮФОРТ" вважає договір оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 16 травня 2007р. № 44) від 12.04.2016р. до договору оренди землі - укладеною.

В ході судового розгляду справи позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивач 17.05.2015р. звернувся до Нікопольської міської ради з листом-повідомленням про поновлення строку дії спірного договору. В результаті розгляду даного листа міською радою прийнято 24.04.2015р. та рішення № 56-61/6 про поновлення договору оренди землі на новий строк, яке отримано позивачем нарочно. При цьому, ТОВ «НЬЮФОРТ» після отримання рішення, не зверталося до міської ради для укладення додаткової угоди до договору оренди.

Крім того, відповідачем неодноразово надсилалися позивачу листи, в яких повідомлялось про необхідність укладення додаткової угоди та направлявся проект додаткової угоди для її підписання. Однак, до теперішнього часу додаткової угоди з відповідачем не укладено.

В свою чергу, позивач у поясненнях на відзив на позов зазначив, що відповідачем проект додаткової угоди позивача про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки проігноровано, а пунктом 2 рішення від 24.04.2015р. № 56-61/6 про поновлення договору оренди відповідач безпідставно, в односторонньому порядку змінив істотні умови договору оренди, а саме збільшив орендну плату з трьох відсотків до дванадцяти відсотків від діючої нормативної грошової оцінки землі.

Зміна істотних умов договору оренди, а саме збільшення орендної плати з трьох відсотків до дванадцяти відсотків від діючої нормативної грошової оцінки землі, не погоджена з позивачем, чим порушує його права як орендаря.

Позивач зазначає, що відповідач не надав йому ніяких заперечень з приводу листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі надісланого 17.03.2015р.

12.04.2016р. позивач повторно направив на адресу відповідача лист-повідомлення про поновлення договору оренди та підписаний проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди.

Станом на момент звернення із позовом відповідач також не підписав додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди та не надав відповіді на лист-повідомлення від 12.04.2016р.

Також позивач зазначає, що на момент судового розгляду у нього відсутня заборгованість щодо сплати орендних платежів по спірному договору оренди та умови спірного договору ним не порушуються.

У судовому засіданні 18.07.2016р. оголошено перерву до 08.08.2016р.

Ухвалами суду від 08.08.2016р. продовжено строк розгляду справи до 14.09.2016р. та відкладено розгляд справи на 12.09.2016р.

Також, Позивач у судовому засіданні 12.09.2016р. надав клопотання про зупинення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що 09.09.2016р. ТОВ "НЬЮФОРТ" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Нікопольської міської ради про визнання недійсним пункту 2 рішення сесії Нікопольської міської ради від 24.04.2015р. № 56-61/6 про поновлення договору оренди землі на новий строк ТОВ "НЬЮФОРТ" на вул. Першотравнева, 2 для будівництва торгівельно-розважального комплексу, яким змінено розмір орендної плати на земельну ділянку з 3% від діючої нормативної грошової оцінки земель на 12%.

Відповідач заперечив проти задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі, посилаючись на його безпідставність.

Суд вважає, що клопотання позивача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Слід також зазначити, що згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно пунктів 2 і 4 частини 3 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 р. із змінами і доповненнями рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до пунктів 2 і 4 частини 3 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення Нікопольської міської ради від 24.04.2015р. № 56-61/6 отримане позивачем у 2015р. (а.с.42)

А з позовом про визнання недійсним пункту цього рішення відповідач звернувся лише 09.09.2016р. (а.с. 69-71), тобто вже після того, як даний факт став відомий суду.

Враховуючи викладене, та те що позивач не надав доказів прийняття господарським судом позовної заяви до розгляду, строк розгляду справи № 904/5389/16, встановлений нормами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України закінчується 14.09.16р. та, крім того, рішення Нікопольської міської ради від 24.04.2015р. № 56-61/6 про поновлення договору оренди землі на новий строк не є предметом розгляду у справі № 904/5389/16, підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Із огляду на зазначене, господарський суд не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу представниками сторін не подавалось.

У судовому засіданні 12.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮФОРТ" (далі - Позивач, Орендар) та Нікопольська міська рада (далі - Відповідач, Орендодавець) уклали договір оренди земельної ділянки (надалі Договір) відповідно до умов якого Відповідач на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 23 лютого 2007 року №22-14/V зобовязався надати, а Позивач прийняти в оренду земельну ділянку, яка розташована: м. Нікополь, вул. Першотравнева, 2 (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0021). Межі земельної ділянки визначені проектом землеустрою, який є невідємною частиною цього Договору. В оренду передається земельна ділянка площею 2,7140 га (п.1.1., 1.2. Договору).

Пунктом 2.1. встановлено строк дії Договору 4 (чотири) роки. Договір набуває чинності після державної реєстрації Договору у встановленому чинним законодавством порядку (п.14.2. Договору).

Відповідно до ч.3 ст. 640 Цивільного кодексу України, договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі ст.18 Закону України Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір зареєстровано у Нікопольському районному відділі ДРФ центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.05.2007 №44.

Таким чином, сторонами погоджено строк дії Договору з 16.05.2007 по 16.05.2011.

Відповідно до п.5.4. Договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у пятнадцятиденний термін після державної реєстрації цього Договору за актом приймання-передачі.

Виходячи з наданого Позивачем ОСОБА_6 передачі-прийому земельної ділянки, переданої в оренду, 21.05.2007р. Відповідач передав, а Позивач прийняв земельну ділянку, яка знаходиться в м. Нікополі, по вул. Першотравнева, 2 площею 2,7140 га, у якісному стані, що придатний для використання для будівництва торгівельно-розважального центру.

Як вбачається з п.п.2.1., 8.3.2. Договору, Орендар має переважне право на поновлення цього Договору на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

05.07.2012р. господарським судом Дніпропетровської області винесено рішення по справі № 36/5005/4080/2012, яким визнано договір оренди земельної ділянки від 05 квітня 2007 року, укладений між Нікопольською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЬЮФОРТ", зареєстрований у Державному реєстрі земель 16 травня 2007 року за №44, поновленим на той самий строк, починаючи з 16.05.2011р. і на тих самих умовах, що були передбачені Договором, тобто до 16.05.2015р. та зобовязано Нікопольську міську раду укласти додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 05.04.2007р., зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16 травня 2007 року за №44.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

В силу п. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності або право тимчасового користування земельною ділянкою виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 34 статті 26, пункту другого статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

З матеріалів справи та доданих документів вбачається, що позивач листом-повідомленням від 16.03.2015р. звернувся до Нікопольської міської ради із заявою про поновлення строку дії договору, яке отримане позивачем 17.03.2015р. (а.с.40).

. В результаті розгляду вищезазначеної заяви відповідачем на сесії 24.04.2015р. було прийнято рішення № 56-61/VI Про поновлення договору оренди землі на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю НЬОЮФОРТ на вул. Першотравнева, 2 для будівництва торгівельно-розважального комплексу (а.с. 41).

Вказане рішення отримане позивачем нарочно, про що свідчить підпис в журналі реєстрації документів (а.с. 42).

Також, відповідач зазначає, що ним 03.06.2015р. направлено повідомлення позивачу від 03.06.2015р. № 16/18/0220-2345, в якому відповідач зазначає про необхідність невідкладно звернутись до земельного відділу управління комунального майна для укладення договору оренди земельної ділянки площею 2,7140 га на вул. Першотравнева, 2 та подальшої реєстрації права користування земельною ділянкою (а.с. 43).

Однак, у звязку з тривалим непідписанням позивачем додаткової угоди, відповідачем направлено на адресу позивача лист від 21.01.2016р. № 16/18/0220-238 з вимогою звільнити земельну ділянку та повернути її відповідачу (а.с. 44).

Зазначений лист отриманий позивачем 11.02.2016р., що підтверджується копією поштового повідомлення (а.с. 45).

Також відповідач пояснив, що ним після повторного звернення відповідача з листом-повідомленням від 14.04.2016 про поновлення договору оренди земельної ділянки направлявся лист від 29.04.2016р. № 10/18/0220-2135 йому з додатковою угодою про поновлення договору оренди земельної ділянки, підготовлену відповідно до рішення сесії Нікопольської міської ради від 24.04.2015 № 56-61/VI (а.с. 46, 59)

Ці документи отримані позивачем 09.06.2016р., що підтверджується копією поштового повідомлення (а.с. 47).

В силу п. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності або право тимчасового користування земельною ділянкою виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до приписів статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Отже, оскільки за змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі" підписання додаткової угоди, яка має оформлювати факт поновлення договору, є обовязковим, то до відносин щодо її підписання підлягають застосуванню спеціальні норми Господарського кодексу України щодо порядку обовязкового укладення чи зміни договорів.

За змістом статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Крім того, відповідно до частин 4, 5 статті 188 ГК України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Отже, отримавши додаткову угоду до спірного договору оренди земельної ділянки позивач, у разі незгоди з її умовами, не був позбавлений права вирішити це питання в судовому порядку, чого ним зроблено не було.

В свою чергу, відповідачем вчинялися дії, направлені на продовження строку дії спірного договору оренди земельної ділянки.

ТОВ «НЬЮФОРТ» же у своїй позовній заяві навпаки зазначив, що саме Товариство мало намір продовжити строк дії договору, про що свідчить його звернення до Нікопольської міської ради з листом-повідомленням від 14.04.2016 про поновлення договору оренди земельної ділянки та додатковою угодою від 12.04.2016р. (майже через рік після закінчення строку дії договору), а міська рада, в свою чергу, станом на дату звернення з позовом, не підписала додаткову угоду про поновлення терміну дії договору та не надала відповіді на лист позивача (а.с.4), що не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В силу вказаної норми обовязок доведення обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Як встановлено ст. 47 ГПК України, судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. При цьому, в силу ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Всупереч цьому, позивач не довів належними та допустимими доказами тих обставин, на яких ґрунтуються заявлені ним вимоги, зміст позовної заяви не відповідає фактичним обставинам справи, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34,36, 38, 43, 49, 82-87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 16.09.2016р.

Суддя ОСОБА_7