ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р.Справа № 922/2872/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодом Харків", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА", с. Яковлівка
про стягнення 3448,09 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, договір-доручення про надання правової допомоги від 20.05.2016 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 3448,09 грн. заборгованості за договором № 034-16 від 03 лютого 2016 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 05 вересня 2016 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/2872/16 з поштовою відміткою "відмова від отримання".

Судом на вказану у позовній заяві адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА", с. Яковлівка: 62470, Харківська область, Харківський район, сел. Яковлівка, вул. Зоріна, 49 надсилались процесуальні документи, а позивачем - позовна заява.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА" належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

03 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодом Харків" (позивачем, виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА" (відповідачем, замовником) було укладено договір № 034-16 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів.

Відповідно до пункту 1.1. договір від 03 лютого 2016 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів замовник дає доручення, а виконавець зобов*язується надавати замовнику комплекс послуг з сервісного (технічного) обслуговування автомобілів.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач виконав обов*язки за договором № 034-16 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, що підтверджується підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА" нарядом-замовленням № АДЗН072440 від 09 лютого 2016 року на суму 3448,09 грн. Рахунок-фактура на оплату послуг було передано представнику відповідача разом із нарядом-замовленням.

Згідно пункту 3.1. договору від 03 лютого 2016 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, відповідач повинен був здійснити оплату технічного обслуговування протягом 5 банківських днів з моменту підписання наряда-замовлення, тобто відповідно до 14 лютого 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 05 серпня 2016 року рахунки-фактури Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА" не сплачено та сума заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодом Харків" складає 3448,09 грн.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються заповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 626, 627 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "ЖНИВА" (62470, Харківська область, Харківський район, сел. Яковлівка, вул. Зоріна, 49, поточний рахунок 6 у ПАТ "Банк Грант", МФО 351607, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодом Харків" (61000, м. Харків, вул. Клочківська, 94 "А", ) 3448,09 грн. заборгованості за договором № 034-16 від 03 лютого 2016 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, 5000,00 грн. оплати послуг адвоката та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_2