ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" вересня 2016 р. Справа № 925/68/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши справу
за позовом 1. ОСОБА_1, м. Камянка, Черкаської
2. ОСОБА_2, м. Камянка, Черкаської області
до фермерського господарства Долина Чмижини, м. Камянка,
Черкаської області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. ОСОБА_3, м. Камянка, Черкаської
2. ОСОБА_4, м. Камянка, Черкаської
про визнання недійсними наказів від 27 липня 2015 року за № 5, №6

без виклику представників сторін
Рішенням господарського суду Черкаської області від 04 липня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю, визнано недійсним наказ від 27 липня 2015 року №5 про виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із членів фермерського господарства Долина Чмижини, та про затвердження статуту фермерського господарства в новій редакції. Визнано недійсним наказ від 27 липня 2015 року №6 про правомочність рішення прийнятого наказом від 27 липня 2015 року №5. Стягнуто з фермерського господарства Долина Чмижини на користь ОСОБА_1 1 378 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. Стягнуто з фермерського господарства Долина Чмижини на користь ОСОБА_2 1 378 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року вищевказане рішення залишено без змін.

13 вересня 2016 року до суду від позивачів надійшло клопотання про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду від 02 березня 2016 року.

Відповідно до статті 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Згідно положень ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

В пункті 4.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України вказано, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 11113 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05 квітня 2016 року ухвалу господарського суду Черкаської області від 02 березня 2016 року про припинення провадження у справі скасовано та передано справу на розгляд господарського суду Черкаської області.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами було сплачено по 1 378 грн. 00 судового збору за розгляд апеляційної скарги, що підтверджується квитанціями від 12 березня 2016 року за №№ 30,31.

Водночас, при прийнятті рішення від 04 липня 2016 року судом не було вирішено питання про розподіл господарських витрат понесених позивачами на оплату судового збору.

Відповідно до п. 4.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

За таких обставин суд вважає, що клопотання позивачів узгоджується з приписами ст. 88 ГПК України, а тому слід прийняти додаткове рішення по даній справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 88 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з фермерського господарства Долина Чмижини, вул. Селищна, 14, м. Камянка, Черкаської області, ідентифікаційний код 21355173 на користь ОСОБА_1, вул. Пролетарська, 66-А, м. Камянка, Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 1 378 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду.

2. Стягнути з фермерського господарства Долина Чмижини, вул. Селищна, 14, м. Камянка, Черкаської області, ідентифікаційний код 21355173 на користь ОСОБА_2, вул. 50-річчя Визволення, 98, м. Камянка, Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 1 378 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду.

Видати відповідні накази.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Суддя А.В.Васянович