ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

08 вересня 2016 р. Справа № 902/640/16

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., секретар судового засідання Василишена Н.О.

За участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, представник за довіреністю;

відповідача : ОСОБА_2, представник за дорученням.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Іллінецькі електричні мережі" (22700, вул. К.Маркса, 33, м. Іллінці, Іллінецький район, Вінницька обл.)

до:Приватного підприємства "Ядро Плюс" (22751, вул. Нова, 7, с. Китайгород, Іллінецький район, Вінницька обл.)

про стягнення оперативно-господарської санкції - вартості ел. енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, ціна позову 36 850,49 грн.

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Іллінецькі електричні мережі" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного підприємства "Ядро Плюс", в якому просив стягнути з відповідача 36 850,49 грн. оперативно-господарської санкції - вартості ел. енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил.

Ухвалою від 03.08.2016 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.08.2016 року.

Ухвалою від 18 серпня 2016 року відкладено розгляд справи на 08 вересня 2016 року на підставі клопотання представника відповідача.

В судове засідання 08.09.2016 року зявились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного позову та наполягав на зупиненні розгляду справи до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги по справі № 902/907/14, судом дане клопотання розглянуто та відхилено з підстав викладених в ухвалі від 08.09.2016 р..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

07 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці " Іллінецькі електричні мережі" (позивач, за договором Постачальник) та Приватним підприємством "Ядро Плюс" (відповідач, за договором Споживач) укладено договір № ІЛ-302101 про постачання електричної енергії.

За умовами даного договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 18 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Обєктом споживача є автозаправка та газозаправочна станція за адресою: 22740, Вінницька обл., Вінницька область, Іллінецький район, смт. Дашів, вул.. Косовського, 24.

Згідно п. 1.2. Договору, розрахунковий період за даним договором прирівнюється до календарного місяця, протягом якого визначається обсяг електроенергії, що продається Споживачу за цей час та протягом якого Споживач повинен здійснити розрахунки за куплену електроенергію за тарифами, що діють на кінець розрахункового періоду.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що точка продажу електричної енергії знаходиться на межі балансової належності електромереж: Постачальника та Споживача, що вказана у відповідних додатках до цього Договору. Сумарна приєднана потужність у точках підключення становить 18 кВт.

Під час виконання умов цього Договору, а також вирішення, всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі -ПКЕЕ) (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору споживач зобовязується: дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму роботи електроустановок у відповідності з вказаними по точкам обліку даними у Додатку №10; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електричних мереж, електроустановок; у випадку виявлення недоліків у роботі приладу обліку, його поломки, а також при виявленні зовнішніх пошкоджень приладу обліку, зриву пломб або пломбувальних ниток, невідкладно письмово повідомляти постачальника; оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Порядок розрахунків» та № 4 «Графік зняття показників засобів обліку електроенергії»; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №5 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії"; здійснювати оплату за послуги по заміні, ремонту, повірці та перепрограмуванню розрахункових засобів обліку; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників Постачальника за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

28.03.2014 року уповноваженими представниками ПАТ "Вінницяобленерго" в присутності уповноваженої особи ПП "Ядро Плюс" оператора АЗС ОСОБА_3 за адресою: Вінницька обл.., Іллінецький район, смт. Дашів, вул.. Косовського, 24 при проведенні перевірки було виявлено порушення споживачем п. 6.40 ПКЕЕ спрацювання внутрішнього датчика фіксації впливу постійного поля електролічильника, про що, відповідно до 6.41 ПКЕЕ, складено Акт про порушення ПКЕЕ № 0792 від 28.03.2014 р.

Представник споживача від підпису в Акті відмовилась.

Відповідно до вимог п. 6.42 ПКЕЕ акт про порушення № 0792 від 28.03.2014 року розглянуто 10.04.2014 року на засіданні комісії СО «Іллінецькі ЕМ» по розгляду актів про порушення за участю представника Споживача ОСОБА_4, за наслідками розгляду винесено протокольне рішення № 2 про нарахування споживачу, згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕЕ від 04.05.2006 року № 562 із змінами і доповненнями ( далі по тексту «Методика» ) за період 5 календарних місяців -з 24.10.2013 року по 28.03.2014 року (протокол засідання комісії № 2 від 10.04.2014 року) (а.с.23).

Відповідно до розрахунку, вартість недоврахованої електричної енергії за вказаний період складає 36850,49 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 в протоколі засідання комісії № 2 від 10.04.2014 р від підпису відмовився.

Позивач надіслав відповідачу претензію № СО-55-4 від 28.04.2014 р. з вимогою про погашення заборгованості за спожиту електричну енергію не обліковану в наслідок порушення ПКЕЕ в розмірі 36850,49 грн. Відповідач надав відповідь про оскарження рішення в судовому порядку.

Так, Приватне підприємство "Ядро Плюс" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі СО "Іллінецькі ЕМ" про визнання недійсним рішення комісії про розгляд акту про порушення ПКЕЕ СО "Іллінецькі ЕМ", оформленого протоколом від 10.04.2014р. №2.

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі № 902/907/14. Рішенням від 12.02.2016 р. відмовлено в задоволені позову в повному обсязі. Дане рішення було оскаржено в апеляційному порядку та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 року залишено без змін.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене господарським судом Вінницької області в рішенні від 12.02.2016 року по справі № 902/907/14 встановлені наступні факти:

«ОСОБА_1 порушення, який виявлений та зафіксований в акті № 0792 від 28.03.2014р. зазначений в підпункті 3 пункту 2.1. Методики, а саме: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора).

Відповідно до чч. 3,4 п.2.1. Методики, індикатори мають бути сертифіковані (атестовані у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором) в установленому порядку та мають фіксувати вплив на прилад обліку електричної енергії полів, силові характеристики яких перевищують такі порогові значення: для постійних магнітних полів - 100 мТл; для змінних магнітних полів - 30 мТл; для електричних полів - 5 кВ. Факт установлення індикаторів має бути зазначений в акті про пломбування або в іншому документі, що підтверджує факт установлення таких індикаторів на приладах обліку та передачу цих приладів обліку, пломб та індикаторів на збереження, який складається в двох примірниках представниками енергопостачальника в присутності споживача (власника об'єкта або наймача) або уповноваженої ним особи та підписується ними.

Таким чином зазначена методика передбачає або сертифікацію індикаторів, або атестацію індикаторів у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором.

Якщо індикатор вмонтовано в прилад виробником, він стає його невід'ємною частиною, а сам прилад набуває додаткових функцій. Таким чином, при проведенні перевірки відповідності приладу до конкретних умов експлуатації в цілому, перевіряється (атестується) робота всіх його елементів в тому числі індикатору.

Зазначені обставини також підтверджені листом ДП "Укрметртестстандарт" від 21.10.2013 № 25-16/46, в якому зазначено, що функціонування індикаторів перевіряється під час проведення державних випробувань лічильників за чинними стандартами та є достатнім.

Як вбачається з матеріалів справи, факт встановлення та передачі на збереження споживачу індикатора впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів підтверджується актом № 0090483 від 19.06.2012 року на заміну (знімання, встановлення) засобів обліку 04(0,22)кВ у юридичних споживачів (а.с. 110 т.1) та актом №0090483 від 19.06.2012 року технічної перевірки вимірювального комплексу 0,4(0,22)кВ (а.с. 111 т.1).

Тому суд приходить до висновку, що акт про порушення №0792 від 28.02.2014р. на підставі якого прийнято оскаржуване рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії відповідає положенням ПКЕЕ та підтверджує факт порушення споживачем ПКЕЕ.»

06.06.2016 року позивач направив на адресу відповідача претензію № СО-55-49 про сплату заборгованості в розмірі 36850,49 грн.

Відповідач на дану претензію не відреагував борг не сплатив.

Таким чином, позивач був змушений звернутись до суду з позовною заявою про стягнення оперативно-господарської санкції - вартості ел. енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил.

Отже заборгованість відповідача перед позивачем станом на день розгляду справи становить 36850,49 грн., що підтверджено матеріалами справи та обставинами встановленими рішенням суду у господарській справі № 902/907/14, що набрало законної сили відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 р..

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 ГПК, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 ГК України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Постачання електричної енергії споживачам згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії.

Згідно з ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕЕ України від 31.07.1996 року № 28 ( далі ПКЕЕ), ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Вид порушення, який виявлений та зафіксований в акті № 0792 від 28.03.2014р. зазначений в підпункті 3 пункту 2.1. Методики, а саме: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора).

Пунктом 6.41. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником

споживача. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідно до п. 6.42. ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії. Згідно п. 6.43. ПКЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Як зазначалось вище відповідач оскаржив рішення комісії в судовому порядку, однак в задоволенні позову було відмовлено і дане рішення залишено в силі апеляційною інстанцією.

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача судом розглянуті та не беруться до уваги, як не обґрунтовані та недоведені належними доказами, а саме відповідач посилається на неправомірне винесення акту та відповідно до нього рішення, однак дане твердження розцінюється судом критично оскільки оскаржене в судовому порядку рішення комісії щодо нарахування заборгованості по недорахованій електричній енергії, за висновками суду, відповідає положенням ПКЕЕ та підтверджує факт порушення споживачем ПКЕЕ..

На підставі викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлену електроенергію у сумі 36850,49 грн. судом визнані обґрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 33, 34, 35, 43, 82, 84, 115 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Ядро Плюс" (22751, вул. Нова, 7, с. Китайгород, Іллінецький район, Вінницька обл., код 37798814) на користь Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Іллінецькі електричні мережі" (вул. К.Маркса, 33, м. Іллінці, Іллінецький район, Вінницька обл., 22700, код 25510216) 36850,49 грн. заборгованості за спожиту необліковану електроенергію та 1378,00 грн. витрат повязаних із сплатою судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 13 вересня 2016 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (22700, вул. К.Маркса, 33, м. Іллінці, Іллінецький район, Вінницька обл.)

3 - відповідачу (22751, вул. Нова, 7, с. Китайгород, Іллінецький район, Вінницька обл.)