РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016Справа №910/1134/16

За позовом Фонду державного майна України

До відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс груп»

До відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Матей»

Про визнання недійсними договорів купівлі-продажу готелю (літ. «А») площею 783,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44, від 17.09.2014 та від 27.03.2015

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Грицькова І.О. (за дов.)

від відповідачів не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Фонд державного майна України до товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» (відповідача-1), товариства з обмеженою відповідальністю «Матей» (відповідача-2) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу готелю (літ. «А») площею 783,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44, від 17.09.2014 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.04.2016) (укладений між Об'єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» та товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс груп») та від 27.03.2015 (укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Матей»).

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/17567/14 від 22.05.2015, яке набуло чинності, визнано право власності держави України в особі Фонду державного майна України на готель (літ. "А"), площею 783,4 кв.м. по вул. Мельникова, 44 у м. Києві; градирню площею 58 кв.м, енергоблок (літ. "Б"), площею 2220 кв.м. по вул. Мельникова, 46 у м. Києві; спорткомплекс (літ. "Б"), площею 3 438,7 кв.м. та спортклуб (літ "В"), площею 1206 кв.м. по вул. Мельникова, 48 у м. Києві. Під час розгляду справи № 910/17567/14 Господарський суд міста Києва встановив, що вказане нерухоме майно перебувало у державній власності, уповноваженим органом управління яким є Фонд державного майна України, і вибуло з володіння держави поза його волею. Отже, готель (літ. «А»), площею 783,4 кв.м. на вул. Мельникова, 44 у м. Києва знаходився у державній власності і міг бути відчужений виключно за згодою власника. Проте, власник (держава в особі Фонду державного майна України) не вчиняв дій, спрямованих на передачу (відчуження) зазначеного майна, а тому, правовий режим цього майна не змінювався. Як стало відомо позивачу, на виконання пункту 7 протокольного рішення Організаційного комітету з підготовки та проведення заходів у зв'язку з 75-ми роковинами трагедії Бабиного Яру, товариство з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2014 отримало право власності на готель (літ. «А»), площею 783,4 кв. м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44, від Об'єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок». У свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» відчужило спірне майно за договором купівлі-продажу від 27.03.2015 товариству з обмеженою відповідальністю «Матей». Оскільки відчуження майна відбулося поза волею власника, яким є Фонд державного майна, договори купівлі-продажу є недійсними.

Суд своєю ухвалою від 27.01.2016 порушив провадження у справі № 910/1134/16.

Суд своєю ухвалою від 08.02.2016 зупинив провадження у справі № 910/1134/16 до вирішення справи № 910/17567/14.

28.04.2016 суд поновив провадження у справі.

На підставі ст. 68 ГПК України суд своєю ухвалою від 26.05.2016 скасував заходи забезпечення позову (арешт на будівлю готелю (літ. «А»), площею 783,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44), вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1134/16 від 27.01.2016.

Під час розгляду справи суд витребував у приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Рудкевича Євгена Володимировича копію договору купівлі-продажу готелю (літ. «А»), загальною площею 783,4 кв.м., розташованого у м. Києві по вул. Мельникова, 44, який укладено 27.03.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Матей».

Відповідачі відзивів на позов не подали, прибуття представників в судове засідання не забезпечили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Копії процесуальних документів, які суд надсилав відповідачам на адреси, вказані у позовній заяві (товариства з обмеженою відповідальністю «Матей» - проспект Газети «Правда», 20, м. Дніпропетровськ, 49081; товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» - вул. Саксаганського, 77, поверх 2, м. Київ, 01033), які співпадають з місцезнаходженням цих товариств згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно відповідачів, повернуті до суду не врученими адресатам за закінченням терміну зберігання поштового відправлення на підприємстві поштового зв'язку.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

17.09.2014 Об'єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» (далі - Київська міська рада профспілок) та товариство з обмеженою відповідальністю «Деміс Груп» уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: готелю (літера А) - площею 783,40 кв.м, розташованого за адресою: місто Київ, вул. Мельникова, 44. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. (№ 2894 в реєстрі).

27.03.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Деміс Груп» (продавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Матей» (покупець) уклали договір купівлі-продажу готелю, за умовами якого продавець продав, а покупець купив готель (літера А) площею 783,40 кв. м по вул. Мельникова, 44 у м. Києві. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. (№ 1188 в реєстрі).

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/17567/14 від 22.05.2015, яке набуло чинності, визнано право власності держави України в особі Фонду державного майна України на готель (літ. "А"), площею 783,4 кв.м. по вул. Мельникова, 44 у м. Києві; градирню площею 58 кв.м, енергоблок (літ. "Б"), площею 2220 кв.м. по вул. Мельникова, 46 у м. Києві; спорткомплекс (літ. "Б"), площею 3 438,7 кв.м. та спортклуб (літ "В"), площею 1206 кв.м. по вул. Мельникова, 48 у м. Києві. Під час розгляду справи № 910/17567/14 Господарський суд міста Києва встановив, що вказане нерухоме майно перебувало у державній власності, уповноваженим органом управління яким є Фонд державного майна України, і вибуло з володіння держави поза його волею. Отже, готель (літ. «А»), площею 783,4 кв.м. на вул. Мельникова, 44 у м. Києва знаходився у державній власності і міг бути відчужений виключно за згодою власника. Проте, власник (держава в особі Фонду державного майна України) не вчиняв дій, спрямованих на передачу (відчуження) зазначеного майна, а тому, правовий режим цього майна не змінювався

Дане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Матей» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 у справі №910/17567/14 повернуто скаржнику без розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 у справі № 910/3519/16 за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Об'єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок», товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Матей» про визнання договору недійсним та витребування майна, визнано недійсним договір купівлі-продажу готелю (літера «А») площею 783,40 кв.м. по вул. Мельникова, 44 у м. Києві, укладений 17.09.2014 між Об'єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» та товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Груп».

Вказане рішення набуло чинності.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій.

Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами законом встановлена його непорушність (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Таким чином, позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п'ятою, шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Наведені вище обставини свідчать про невідповідність договору купівлі-продажу готелю (літ. «А») площею 783,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44, від 27.03.2015, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Матей», вимогам закону (сукупності правових норм, які встановлюють і охороняють належність матеріальних благ конкретним суб'єктам - власникам), що є підставою для визнання цього договору недійсним.

Отже, підлягає задоволенню вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу готелю (літ. «А») площею 783,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44, від 27.03.2015, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Матей».

Водночас, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, підлягає припиненню провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу готелю (літера «А) площею 783,40 кв. м по вул. Мельникова, 44 у м. Києві, укладеного 17.09.2014 між Об'єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» та товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2894, оскільки є рішення господарського суду, яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів порівну з вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2015. В іншій частині судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.03.2015 готелю (літ «А»), площею 783,4 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 44, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Матей», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., зареєстрований в реєстрі за № 1188.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс груп» (вул. Саксаганського, 77, поверх 2, м. Київ, 01033, код 36295677) на користь Фонду державного майна України (вул. Кутузова, 18/9, м. Київ, 01601, код 00032945) 689 грн. судового збору

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Матей» (проспект Газети «Правда», 20, місто Дніпропетровськ, 49081, код 31828827) на користь Фонду державного майна України (вул. Кутузова, 18/9, м. Київ, 01601, код 00032945) 689 грн. судового збору.

Припинити провадження у справі в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу готелю (літера «А) площею 783,40 кв. м по вул. Мельникова, 44 у м. Києві, укладеного 17.09.2014 між Об'єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» та товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2894.

Рішення підписано 16.09.2016.

Суддя С. А. Ковтун