РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Справа №918/282/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

ОСОБА_2 (договір від 23.03.2015р.)

відповідача - ОСОБА_3В.(довіреність № 13 від 30.08.2016р.)

ОСОБА_4 (договір від 16.10.2015р.)

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 особи-підприємцч ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 14 червня 2016 року у справі №918/282/16 (суддя Гудзенко Я.О.)

за позовом ОСОБА_5 особи-підприємця ОСОБА_1

до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6"

про повернення торгового місця

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2016 року, рішенням господарського суду Рівненської області було відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6" про повернення торгового місця.

Позивач у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки господарський суд, встановивши, що Договір №11 від 16 квітня 2007 року не є розірваним, безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про повернення торгового місця №11, яке цим Договором передавалось позивачу в оренду, з тих підстав, що відповідач не перешкоджав здісненню позивачем підприємницької діяльності, а позивач сама добровільно забрала кіоск з ринку, що не відповідає дійсності.

Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки він використав своє право на розірвання договору за закінченням терміну його дії, що прямо передбачено п.5.1 Договору №11 від 16 квітня 2007 року, та попередив позивача про це листом від 22 грудня 2015 року, тому вважає Договір припиненим, а відтак, позов про повернення торгового місця є безпідставним.

18 липня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегією суддів у складі ОСОБА_7, головуючий, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та призначено її розгляд на 10 серпня 2016 року.

10 серпня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду, з метою надання сторонам можливості забезпечити явку своїх представників, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 31 серпня 2016 року.

30 серпня 2016 року, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Саврія В.А., автоматизованим розподілом його було замінено на суддю Тимошенка О.В.

31 серпня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду, колегією суддів у новому складі було прийнято апеляційну скаргу до провадження та оголошено перерву у судовому засіданні до 14 вересня 2016 року.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

16 квітня 2007 року, між Підприємством об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6", як підприємством, та ФОП ОСОБА_1, як замовником, було укладено Договір №11, відповідно до умов якого, замовник влаштовує торгове місце розміром 6,0 м2 на території підприємства і здійснює роздрібну торгівлю на засадах, визначених відповідними органами місцевої та державної влади, а підприємство створює для цього всі необхідні умови, виходячи із своїх організаційних, технічних, фінансових та територіальних можливостей. (а.с. 10)

Згідно п.5.1 Договору №11, Договір набирає чинності з дня його підписання підприємством та замовником Термін дії договору 11 місяців, після чого він продовжує діяти до моменту його розриву за ініціативою однією із сторін. Про розірвання Договору ініціатор повідомляє іншу сторону за 1 місяць до його розірвання.

Відповідно до п.6.1 Договору №11, Договір може бути розірваний в односторонньому порядку у випадку невиконання договірних зобов'язань однієї із сторін.

Пунтом 7.1 Договору №11 сторони погодили, що ФОП ОСОБА_1 звільняється від оплати послуг по утриманню та обслуговуванню торгового місця на термін дії договору.

01 квітня 2008 року, між Підприємством об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6", як підприємством, та ФОП ОСОБА_1, як замовником, було укладено Договір №11, відповідно до умов якого, замовник влаштовує торгове місце розміром 6,0 м2 на території підприємства і здійснює роздрібну торгівлю на засадах, визначених відповідними органами місцевої та державної влади, а підприємство створює для цього всі необхідні умови, виходячи із своїх організаційних, технічних, фінансових та територіальних можливостей. (а.с. 60)

Проте, рішенням господарського суду Рівненської області від 14 червня 2011 року, у справі 5019/673/11, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2011 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6" до підприємця ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6", про стягнення 23289,82 грн. за Договором №11 від 01 квітня 2008 року, розірвання договору і звільнення земельної ділянки шляхом демонтування кіоску, було визнано, що Договір №11 від 01 квітня 2008 року є неукладеним.(а.с. 11-13)

03 січня і 17 грудня 2015 року, ФОП ОСОБА_1 зверталась до ПОГ "Перелесник" із заявами про укладення нового договору торгового місця №11, площею 6,0 м2, зобовязуючись вчасно оплачувати надані послуги відповідно до прейскуранту цін і оплатити заборгованість, яка була нараховано ПОГ "Перелесник" протягом останніх трьох років користування вищезазначеним торговим місцем. (а.с. 61-64)

22 грудня 2015 року, листом ПОГ "Перелесник", керуючись п.5.1 Договору №11, повідомило ФОП ОСОБА_1 про розірвання Договору №11 від 16 квітня 2007 року з 01 лютого 2016 року, у зв'язку з чим просив торгове місце звільнити. (а.с. 21)

18 січня 2016 року, ФОП ОСОБА_1 звернулась до ПОГ "Перелесник" із заявою, де зазначила про відсутність з її боку будь-яких порушень договірних зобовязань, що, виходячи з п.6.1 Договору №11 від 16 квітня 2007 року, виключає можливість одностороннього його розірвання. (а.с. 22)

26 лютого 2016 року, в присутності слідчо-оперативної групи Рівненського відділу Нацполіції у Рівненській області, виконавчого директора ПОГ "Перелесник" ОСОБА_10 та інших осіб без вказання посад, згідно акту, кіоск ФОП ОСОБА_1 було переміщено на іншу земельну ділянку на території ринку, про що останні клопотали перед відділом Нацполіції у заяві від 26 лютого 2016 року. (а.с. 40, 54)

27 лютого 2016 року, згідно акту, складеного виконавчим директором ПОГ "Перелесник" ОСОБА_10 та іншими особами без вказання посад, біля 20:00 ФОП ОСОБА_1 намагалась повернути кіоск на попередньо звільнене місце, проте її дії, за викликом керівництва ПОГ "Перелесник" були припинені працівниками Нацполіції м. Рівне, після чого ОСОБА_1 змушена була вивезти кіоск за межі ринку. (а.с. 41)

14 квітня 2016 року, ФОП ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Рівненської області з позовом до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ОСОБА_6" про повернення торгового місця. (а.с. 2-5)

14 червня 2016 року, рішенням господарського суду Рівненської області у задоволенні даного позову було відмовлено. (а.с.84-86)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути вимога про припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

ФОП ОСОБА_1, вважаючи, що ПОГ "Перелесник" порушує її право на використання торгового місця №11 за Договором №11 від 16 квітня 2007 року, звернулась до суду з позовом про повернення вищезазначеного торгового місця.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі, 16 квітня 2007 року, було укладено Договір №11, за яким ФОП ОСОБА_1 влаштовує торгове місце розміром 6,0 м2 на території підприємства і здійснює роздрібну торгівлю на засадах, визначених відповідними органами місцевої та державної влади, а підприємство створює для цього всі необхідні умови, виходячи із своїх організаційних, технічних, фінансових та територіальних можливостей. (а.с.10)

Частиною 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії Договору.

Згідно ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до Договору.

Приписами ст. 651 ЦК України, ст. 188 ГК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.5.1 Договору №11, термін його дії 11 місяців, після чого він продовжує діяти до моменту його розриву за ініціативою однією із сторін. Про розірвання Договору ініціатор повідомляє іншу сторону за 1 місяць до його розірвання.

Тобто, сторонами по Договору №11 від 16 квітня 2007 року було погоджено, що термін дії договору складає 11 місяців (до 17 березня 2008 року /16 квітня 2007 року + 11 місяців /), а по проходженню цього терміну у кожної з сторін виникає право односторонньої відмови від нього шляхом повідомлення іншої сторони за 1 місяць.

22 грудня 2015 року, у строк, який перевищує 11 місячний строк, ПОГ "Перелесник" направив ФОП ОСОБА_1 лист про розірвання Договору №11 з 01 лютого 2016 року, на підставі п.5.1 цього Договору, та просив звільнити торгове місце. Отримання даної вимоги в місячний термін до 01 лютого 2016 року, позивачем не заперечується. Крім того, 18 січня 2016 року, ФОП ОСОБА_1 звернулась до ПОГ "Перелесник" із заявою, де зазначила про відсутність з її боку будь-яких порушень договірних зобовязань, а тому, відповідно до п.6.1 Договору №11, виключає можливість одностороннього розірвання даного Договору.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, оскільки ПОГ "Перелесник", дотримався умов Договору №11 від 16 квітня 2007 року, та, по проходженню 11 місяців, правомірно скористався своїм правом на одностороннє розірвання вищезазначеного Договору, за 1 місяць попередивши позивача про односторонню відмову - з 01 лютого 2016 року, Договір №11 від 16 квітня 2007 року є розірваним з 01 лютого 2016 року.

Посилання апелянта на те, що Договір №11 від 16 квітня 2007 року не є розірваним тому, що нею не порушувались умови Договору, а за п.6.1 Договору №11 передбачено, що він може бути розірваний в односторонньому порядку у випадку невиконання договірних зобов'язань однієї із сторін, колегією суддів оцінюється критично і відхиляються як безпідставні, оскільки даний Договір №11 від 16 квітня 2007 року містить дві умови для його розірвання

- в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін Договору, після продовження його терміну дії понад 11 місяців, за умови повідомлення іншої сторони за 1 місяць;

- в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін Договору у випадку невиконання договірних зобов'язань іншою стороною.

В даному випадку відповідачем договір розірвано, після продовження його терміну дії понад 11 місяців, у зв'язку із втратою інтересу до господарських відносин з позивачем, шляхом попередження його за 1 місяць до його розірвання, а не у зв'язку із наявністю чи відсутністю порушень з боку позивача.

Тому, судом встановлено, що Договір №11 від 16 квітня 2007 року є розірваним з 01 лютого 2016 року за закінченням строку дії з дотриманням процедури, встановленої його умовами.

В той же час, суд першої інстанції, встановивши, що пропозицію про розірвання Договору №11 з 01 лютого 2016 року відповідачем позивачу надіслано 22 грудня 2016 року, а відповідь на вказану пропозицію з відмовою розірвати договір позивачем датовано 18 січня 2016 року, дійшов невірного висновку, що сторони не досягли згоди щодо розірвання договору і Договір №11 є діючим, оскільки не врахував умов даного Договору, які передбачають підстав та порядку одностороннього його розірвання.

Оскільки Договір №11 від 16 квітня 2007 року є розірваним з 01 лютого 2016 року і у позивача, з даного часу, відсутнє право на влаштування торгового місця розміром 6,0 м2 на території відповідача і здійснення роздрібної торгівлі на підставі даного Договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог про повернення торгового місця розміром 6,0 м2 на ринку по вул. Ювілейна в м. Рівне для розташування кіоску для здійснення роздрібної торгівлі.

Хоча місцевий господарський суд дійшов невірного висновку про відсутність факту припинення Договору №11 від 16 квітня 2007 року, проте, на підставі ч.4 ст. 104 ГПК України, такий висновок не впливає на вірність прийнятого рішення про відмову у задоволенні позову та не тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до абз.6 п.12 розяснень у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Інші заперечення позивача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 14.06.16 р. у справі №918/282/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №918/282/16 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.