ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 914/3812/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

Малех І.Б.

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" №08.42-186/85-886 від 29.02.2016 року та Арбітражного керуючого ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" Гусара І.О. б/н від 25.03.2016 року

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150; ) з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" (вул. Навроцького, буд. 25, м. Львів, 79034; ) на суму 135249352 грн. 55 коп.

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року

у справі № 914/3812/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" (вул. Навроцького, буд. 25, м. Львів, 79034; ).

за участю представників:

від ПАТ "Укрсоцбанк": Гаман О.М.

від ПАТ "Укрсоцбанк": Клаптюк В.А.

Арбітражний керуючий: Гусар І.О.

від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Федулов Ю.В

Учасникам процесу роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. 06.07.2016 року представником Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" подано заяву про відвід судді-доповідача Желіка М.Б., у задоволенні якої відмовлено, про що винесено відповідну ухвалу від 06.07.2016 року. 31.08.2016 року представником ПАТ "Укрсоцбанк" подано заяву про відвід складу суду у справі № 914/3812/15, у задоволенні якої відмовлено, про що винесено відповідну ухвалу від 31.08.2016 року. За клопотанням представника ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

У судовому засіданні 13.09.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

17.02.2016 року господарським судом Львівської області (суддя Цікало А.І.) у справі № 914/3812/15 розглянуто заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за результатами якої визнано вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" на суму 75 516 грн. 00 коп.,з яких 73 080,00 грн. - витрати по сплаті судового збору у справі № 904/6930/15; 2 436 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору у справі про банкрутство; вимоги на суму 135 176 272 грн. 54 коп. (з яких 97 678 311,18 грн. - заборгованість по тілу кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом та інфляційні витрати; 37 497 961,36 грн. - неустойка за несвоєчасне повернення кредиту та повернення відсотків за користування кредитом) відхилено.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Скаржник вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що зобов'язання боржника, які грунтуються на договорі поруки,є недійсними на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку», є безпідставними, оскільки фактично майно продовжує перебувати у користуванні боржника, вартість іпотечного майна є значно нижчою, ніж сума заборгованості, а процедура позасудового звернення стягнення є не завершеною. Відтак, скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15 щодо вимог ПАТ «Укрсоцбанк» та постановити нове рішення, яким вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» визнати у повному обсязі та включити їх в реєстр вимог кредиторів.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП "Документообіг господарських судів", 15.03.2016 року справу за № 914/3812/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., а членами колегії суддів Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 року поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.2016 року. Рух справи відображено в ухвалах суду від 31.03.2016 року, від 18.04.2016 року, від 18.05.2016 року, від 02.06.2016 року, від 06.07.2016 року, від 27.07.2016 року, від 03.08.2016 року, від 31.08.2016 року, від 07.09.2016 року.

Крім цього, не погодившись з ухвалою господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15, Арбітражний керуючий ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" Гусар І.О. звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Скаржник вважає, що суд першої інстанції не з'ясував обставин відсутності заборгованості боржника перед ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 75 516 грн., оскільки ОСОБА_8 на підставі договору комісії від 18.09.2015 року погашено вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» на вказану суму, у зв'язку з чим ОСОБА_8 просив визнати його кредитором боржника. Відтак, скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15 в частині визнання вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Компанія «Агро-Союз» на суму 75 516 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Компанія «Агро-Союз» на суму 75 516 грн. відхилити.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП "Документообіг господарських судів", 31.03.2016 року справу за № 914/3812/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., а членами колегії суддів Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.03.2016 року. Рух справи відображено в ухвалах суду від 18.04.2016 року, від 18.05.2016 року та 02.06.2016 року, від 06.07.2016 року, від 27.07.2016 року, від 03.08.2016 року, від 31.08.2016 року, від 07.09.2016 року.

Зокрема, ухвалою від 18.05.2016 року колегією суддів задоволено клопотання ПАТ "Укрсоцбанк" про витребування банківських виписок. Ухвалою суду від 02.06.2016 року строку розгляду апеляційної скарги продовжено на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 06.07.2016 року. Ухвалами від 06.07.2016 року задоволено клопотання про витребування доказів, про продовження строку розгляду справи та відкладено її розгляд на 27.07.2016 року.

У зв'язку з перебуванням суддів Марко Р.І. та Костів Т.С. у відпустці, 22.07.2016 року здійснено автоматизовану зміну складу колегії суддів, внаслідок чого до складу колегії суддів включено суддю Кравчук Н.М. та суддю Кузь В.Л.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року задоволено клопотання про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 31.08.2016 року.

У зв'язку з перебуванням членів колегії - суддів Кузь В.Л. та Кравчук Н.М. у відпустці, 30.08.2016 року здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, внаслідок чого до складу колегії суддів включено суддю Костів Т.С. та Малех І.Б.

Ухвалою від 31.08.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «Агро-Союз Проекти» та ТОВ ФГ «Світанок» у статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні боржника, та відкладено розгляд справи.

31.03.2016 року через канцелярію суду ПАТ "Укрсоцбанк" подано заперечення на апеляційну скаргу арбітражного керуючого, відповідно до яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду в частині визнання вимог банку в сумі 75 516 грн. - без змін.

18.04.2016 року через канцелярію суду ПАТ "Укрсоцбанк" подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, відповідно до яких просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15 в частині відхилення кредиторських вимог ПАТ «Укрсоцбанк» та постановити нове рішення, яким вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» визнати у повному обсязі та включити їх в реєстр вимог кредиторів; клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Вищого адміністративного суду України від 31.03.2016 року у справі К/800/1830/16, якою скасовано державну реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на дев'ять об'єктів нерухомого майна; 20.04.2016 року подано заяву про долучення копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; 02.06.2016 року подано додаткові пояснення; 27.07.2016 року подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії іпотечного договору; 31.08.2016 року подано додаткові пояснення; 12.09.2016 року подано пояснення.

18.04.2016 року від арбітражного керуючого надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити ухвалу суду від 17.02.2016 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; 22.04.2016 року - доповнення до відзиву та клопотання про долучення до матеріалів справи копій інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; 18.05.2016 року - додаткові пояснення до апеляційної скарги, доповнення до відзиву; 05.09.2016 року - клопотання про долучення до матеріалів справи судових рішень.

У судовому засіданні 13.09.2016 року представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задоволити. Також представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні 13.09.2016 року підтримав подане через канцелярію суду клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні боржника, оскільки вважає, що у разі включення до реєстру вимог кредиторів вимог ПАТ «Укрсоцбанку» таке рішення вплине на права та інтереси ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї зі сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» згідно з ухвалами місцевого суду від 17.02.2016 року є кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз", його вимоги визнані судом та включені в реєстр вимог кредиторів, тобто він вже є учасником - кредитором провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання як безпідставного та необгрунтованого.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвала суду підлягає частковому скасуванню, а відповідно, вимоги апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» частковому задоволенню, вимоги апеляційної скарги Арбітражного керуючого ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" Гусара І.О. задоволенню повністю у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.15 року ухвалою Господарського суду Львівської області порушено провадження у справі № 914/3812/15 про банкрутство ТзОВ "Компанія "Агро-союз".

Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.12.2015 р. прийнято до розгляду заяву ПАТ "Укрсоцбанк" з вимогами до боржника на суму 135 249 352 грн. 55 коп.

Відповідно до ч.5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Згідно з повідомленням від 15.01.2016 р. вих. № 02-01-59/39 ПАТ "Укрсоцбанк" та Господарський суд Львівської області було повідомлено про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" та розпорядником майна Гусар І.О. розглянуто заяву з вимогами до боржника та заявлені вимоги визнано частково.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 03.09.2010 р. між ТзОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (надалі - Позичальник) та ВАТ "УніКредит Банк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" (надалі - Банк/Кредитор) укладено Кредитний договір №126-СВ (надалі - Кредитний договір).

Згідно з п.1.1. даного договору Банк відповідно до умов та на термін цього Договору надає Позичальнику револьверну кредитну лінію без зобов'язання надання (Кредит) із загальною сумою кредиту 4 400 000,00 доларів США з можливістю отримувати в доларах США, євро та гривні та з терміном кредиту до 03 вересня 2011 року, з урахуванням обмежень, визначених у Договорі, зокрема, але не обмежуючись, у пп. 3.2. (h) - 3.2. (j) Договору.

Кредит надається з метою фінансування обігових коштів Позичальника. Не дозволяється використовувати Кредит для виплати дивідендів,погашення інших кредитів, надання кредитів та/або позик будь-яким юридичним та/або фізичним особам придбання необоротних активів, придбання акцій та/або часток у статутних фондах юридичних осіб (п.1.2. Кредитного договору №126-СВ).

Згідно із умовами п. 3.2. Кредитного договору Банк надає кошти Позичальнику однією або кількома сумами (Частка або Частки).

У подальшому між ТзОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (Позичальник) та ВАТ "УніКредит Банк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" (Банк/Кредитор), було укладено ряд додаткових угод, якими вносилися зміни та доповнення умов Кредитного договору №126-СВ від 03.09.2010 р.

Відповідно до додаткової угоди від 09.12.2013 р. № 11 до кредитного договору №126-СВ від 03.09.2010 р., банком та позичальником були погоджені наступні умови кредитного договору: відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк відповідно до умов цього договору надає Позичальнику Фінансування із загальною сумою фінансування 8625397,50 дол. США з можливістю отримувати в доларах США, євро, гривні та терміном фінансування до 31.07.2014 р.

Згідно з п. 1.2. Кредитного договору фінансування надається з метою фінансування обігових коштів позичальника, а також шляхом відкриття непокритих акредитивів та надання гарантій.

За умовами п. 5.1. кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за отримані та непогашені частки (згідно із визначенням, погодженим сторонами в кредитному договорі, частка - частина фінансування, що надається позичальнику в рамках загальної суми Фінансування), якщо інше не передбачено договором.

За умовами п. 5.2. Кредитного договору, процентна ставка для Часток в доларах США та Євро є змінюваною і складається з маржі 12% річних та ставки LIBOR (відповідно до валюти Частки). При цьому максимальний розмір збільшення процентної ставки для Частки в доларах США та Євро складає 17% річних (підпункт 5.2.1. Кредитного договору). Процентна ставка для Часток в гривні є фіксованою і на дату укладення цього Договору становить 28% річних (підпункт 5.2.2. Кредитного договору).

Відповідно до п. 5.2.3 Кредитного договору, незважаючи на викладене п.5.2.2 цього Договору, для кожної Частки в гривнях, крім Часток, що надаються згідно з п.п. 3.5.1, 3.6.1, 3.6.2 цього Договору, процентна ставка додатково погоджується Сторонами у письмовій формі у відповідній Заявці на отримання Частки та буде застосовуватись до такої Частки до дати повернення Частки, але в будь-якому випадку до дати фактичного погашення Позичальником такої частки, якщо інше не буде передбачено умовами цього Договору.

Порядок сплати процентів погоджений у п. 5.4. Кредитного договору. Зокрема, нараховані проценти за кожен процентний період, крім останнього, сплачуються Позичальником протягом строку сплати процентів, а за останній процентний період - в термін сплати процентів. Сплата процентів здійснюється шляхом переказу коштів на внутрішньобанківський рахунок.

Згідно із погодженими сторонами в Кредитному договорі визначеннями термінів: строк сплати процентів - означає період у часі, що дорівнює 6 календарним дням, протягом якого Позичальник зобов'язаний сплатити проценти, нараховані за відповідний Процентний період, крім випадків, коли застосовуються Термін сплати процентів. Якщо останній день Строку сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший день, що не є робочим днем, днем закінчення цього строку є наступний за таким днем робочий день; термін сплати процентів означає календарну дату, в яку Позичальник зобов'язаний сплатити проценти і застосовується при строкову остаточному погашенні останньої Частки, де така календарна дата збігається з Датою повернення Частки та у будь-якому випадку з останнім днем Терміну фінансування.

Згідно із п. 7.1. Кредитного договору, повернення або дострокове погашення Частки або будь-якої її частини здійснюється у валюті, в якій така частка була надана; проценти сплачуються у валюті наданої Частки.

Відповідно до Додаткової угоди від 30.01.2015 р. № 14 до Кредитного договору №126-СВ від 03.09.2010 р, термін фінансування за Кредитним договором було продовжено до 28.02.2015 р.

Згідно з меморіальними ордерами банком надано позичальнику кредит в розмірі 72 768 874,92 грн. та 2 247 442,13 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У зв'язку з невиконанням умов Позичальником Кредитного договору №126-СВ від 03.09.2010 р., Кредитор звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Позичальника про стягнення заборгованості. 08.09.2015 р. рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6929/15 стягнуто з ТзОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" на користь ПАТ "Укрсоцбанк" 35 728 900,00 грн. заборгованості за кредитом, 4 108 823,50 грн. заборгованості за відсотками, 22 112 649,68 грн. неустойки за несвоєчасне повернення кредиту, 997 083,98 грн. неустойки за несвоєчасне повернення відсотків, 15 399 155,90 грн. інфляційних втрат за кредитом, 639 218,53 грн. інфляційних втрат за відсотками, 1480622,13 доларів США заборгованості за кредитом, 90 143,88 доларів США заборгованості за відсотками, 73 080,00 грн. судового збору. 03.12.2015 р. постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 904/6929/15 рішення господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін.

06.09.2010 р. між ВАТ "УніКредит Банк" , ТОВ «ВП «Агро-Союз» та ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" у якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 03.09.2010 р. № 126-СВ укладено Договір поруки № 126-СВ/SUR-1 у якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 03.09.2010 р. № 126-СВ.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки Поручитель як солідарний боржник зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити банку за його першою вимогою сплатити всі необхідні платежі за кредитним договором, зокрема, погасити кредит, сплатити відсотки, комісійні та інші платежі, що належать до сплати Позичальником у відповідності з Кредитним договором, в тій же сумі, валюті, в той же час, як це визначено кредитним договором.

31.08.2011 року, 31.09.2011 року, 13.12.2011 року, 18.12.2012 року, 09.12.2013 року, 29.09.2014 року, 30.01.2015 року та 17.04.2015 року до договору поруки вносились зміни, зокрема, щодо суми кредиту та строку його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.1 та ч. 2 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв'язку з невиконанням умов Позичальником Кредитного договору, Кредитор звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Позичальника про стягнення заборгованості.

08.09.2015 р. рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6930/15, залишеним без змін 09.11.2015 р. постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду, стягнуто з ТзОВ "Компанія "Агро-союз" на користь ПАТ "Укрсоцбанк" 35 728 900,00 грн. заборгованості за кредитом, 4 108 823,50 грн. - заборгованості за відсотками, 22 112 649,68 грн. неустойки за несвоєчасне повернення кредиту, 997 083,98 грн. неустойки за несвоєчасне повернення відсотків, 15 399 155,90 грн. інфляційних втрат за кредитом, 639 218,53 грн. інфляційних втрат за відсотками, 1 480 622,13 доларів США заборгованості за кредитом, 90 143,88 доларів США заборгованості за відсотками, 73 080,00 грн. судового збору.

03.09.2010 р. між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТзОВ "Корпорація "Агро-Союз" (майновим поручителем позичальника) в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором укладено іпотечний договір, котрий посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., зареєстрований в реєстрі за № 2911 (із подальшими змінами та доповненнями до нього), на підставі якого в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" було передано 9 об'єктів нерухомого майна (Предмет іпотеки), а саме:

- комплекс загальною площею 6571,60 кв.м., що розташований за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1а;

- мийку для автомобілів загальною площею 541,00 кв.м., що розташований за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1б;

- комплекс загальною площею 8 303,00 кв.м., що розташований за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1в;

- нежитлову будівлю складу № 4 «Д» з навісом «Е», загальною площею 1 769,20 кв.м., що розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1л.;

- нежитлову будівлю складу № 3 «Ж», загальною площею 2 150,10 кв.м., що розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1о;

- комплекс загальною площею 24,9 кв.м., що розташований за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1х;

- нежитлову будівлю зарядної акумуляторів з прибудовою навісом та підвалом «А», загальною площею 385,10 кв.м., що розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1ц;

- нежитлову будівлю вагової «Ш», загальною площею 14,10 кв.м., що розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1ш;

- АЗС «У», склад мастил «Т», загальною площею 41,30кв.м., що розташований за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1щ.

У зв'язку з невиконанням ТзОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" своїх зобов'язань перед ПАТ "Укрсоцбанк" за Кредитним договором, керуючись умовами п.5.4.2. Іпотечного договору, в якому сторони погодили можливість Банку звернути стягнення на Предмет іпотеки у позасудовому порядку, шляхом набуття Банком права власності на Предмет іпотеки, ПАТ "Укрсоцбанк" 21.09.2015 року та 23.09.2015 року здійснив реєстрацію права власності на іпотечне нерухоме майно.

Так, як правильно зазначає кредитор, 09.11.15 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/15237/15 скасовано державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна, на яке ПАТ «Укрсоцбанк» звернув стягнення у позасудовому порядку на підставі договору іпотеки, а також поновлено записи про право власності на нерухоме майно за ТзОВ "Корпорація "Агро-Союз" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, станом на момент прийняття оскаржуваної постанови, згідно з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.12.2015 р. у справі № 804/15237/15 скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 р. у справі № 804/15237/15.

18.04.16 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» було подано клопотання про долучення до матеріалів справи нового доказу - копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.03.16 року, якою скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.12.2015 р. у справі №804/15237/15, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 р. у справі № 804/15237/15 залишено в силі. Так само у матеріали справи представниками подано наступні судові рішення у справі № 804/15237/15, зокрема, рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, в якому зазначається про правомірність державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк», та докази відкриття касаційного провадження по перегляду вказаного рішення.

Проте, долучені судові рішення були прийняті вже після розгляду судом першої інстанції вимог ПАТ «Укрсоцбанк» і з об'єктивних причин не могли бути враховані при винесенні оскаржуваної ухвали. Відповідно, ухвала Вищого адміністративного суду України від 31.03.16 року, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 року як докази у даній справі станом на 17.02.2016 року, не існували і суд апеляційної інстанції не може брати її до уваги для оцінки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Пунктом 5.4.1 іпотечного договору встановлено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, банк має право вільно та на власний розсуд обирати методи реалізації предмету іпотеки, у тому числі, без обмеження, шляхом позасудового звернення стягнення на підставі цього іпотечного договору, а саме шляхом: (і) передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Способи звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачені цим іпотечним договором є договором сторін про задоволення вимог банку та не потребують подальшого погодження сторонами.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у Листі від 01 лютого 2015 року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна»: за змістом ч. 2 ст. 11 Закону № 898-ІV у разі задоволення вимог іпотекодержателя майновим поручителем за рахунок предмета іпотеки відносини між іпотекодержателем, який є кредитором, та іпотекодавцем припиняються, а в майнового поручителя при цьому виникає право регресу до боржника, отже, права кредитора за основним зобов'язанням набуває майновий поручитель. Ця норма узгоджується із п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Шлях позасудового врегулювання визначений в ст.36 Закону України "Про іпотеку" вважається завершеним після проведення реєстрації права власності як юридичного факту. Закон України "Про іпотеку" не пов'язує завершеність позасудового врегулювання з фактом оскарження його в судовому порядку. Названим вище Законом чітко визначається тільки умови можливості проведення позасудового врегулювання і його наслідки: це - визначення такого шляху в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, наявність заборгованості боржника, яка зумовлює відповідне право на застосування такого шляху і наслідок його завершення - недійсність інших вимог до боржника.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вже зазначалося, відповідно до п.4 ст.36 Закону України "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Таким чином, частиною 4 ст.36 Закону України "Про іпотеку" передбачено підстави припинення зобов'язань щодо виконання основного зобов'язання, яке було забезпечено іпотечним договором.

Скаржник звертає увагу на положення ст.317 ЦК України та стверджує, що право власності на об'єкти нерухомого майна зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк», однак, іпотекодавець не передав предмет іпотеки банку та фактично продовжує володіти та користуватися нерухомістю, тому процедура позасудового звернення стягнення є незавершеною.

Колегія суддів вважає такі твердження безпідставними та зазначає наступне. Так, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передача права власності іпотекодержателю на предмет іпотеки є одним із шляхів позасудового врегулювання на підставі договору, який вважається застосованим незалежно від оскарження факту його застосування.

Відтак, станом на час розгляду заяви ПАТ «Укрсоцбанк» з кредиторськими вимогами до боржника за ПАТ «Укрсоцбанк» зареєстровано право власності на дев'ять об'єктів нерухомого майна, яке було набуто у власність шляхом звернення стягнення в рахунок виконання зобов'язання за Кредитним договором. ПАТ «Укрсоцбанк» реалізувало своє право на задоволення вимог за кредитним договором та звернуло стягнення на іпотечне майно, що було предметом акцесорного зобов'язання, яке виступало засобом забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, а тому в силу ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» щодо виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, після реєстрації за ним права власності на іпотечне майно є недійсними.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що враховуючи положення ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 559, 599 ЦК України, порука за договором поруки від 06.09.2010 р. № 126-СВ/SUR-1 також припинилась у зв'язку з припиненням забезпеченого нею основного зобов'язання.

Відтак, вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ТзОВ «Компанія «Агро-Союз» на суму 135 176 272 грн. 54 коп. (з яких: 97678311,18 грн. - заборгованість по тілу кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом та інфляційні витрати; 37497961,36 грн. - неустойка за несвоєчасне повернення кредиту та повернення відсотків за користування кредитом) підлягають відхиленню.

У суму кредиторських вимог було включено також вимоги 73 080,00 грн. як судовий збір у справі 904/6930/15 згідно з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015 р. та 2 436,00 грн. витрат по сплаті судового збору у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2016 р. від ОСОБА_8 надійшло повідомлення, в якому зазначено, що ОСОБА_8 на підставі договору комісії від 18.09.2015 р. погашено вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 75 516,00 грн., у тому числі 73 080,00 грн. витрати по сплаті судового збору у справі № 904/6930/15 та 2 436,00 грн. витрати по сплаті судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами до ТзОВ «Компанія «Агро-Союз». Тому ОСОБА_8 просить визнати його кредитором боржника на вказану суму, а також внести до реєстру вимог кредиторів 1 510,32 грн. комісійної плати за договором комісії.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що враховуючи заперечення ПАТ «Укрсоцбанк» стосовно зарахування таких коштів, суд вважав за доцільне відкласти розгляд заяви про заміну кредитора в наступне судове засідання для з'ясування факту поступлення коштів на рахунок кредитора, факту повернення таких платнику. Однак, колегія суддів вважає допущення судом порушення процесуального порядку розгляду заявлених учасниками процесу клопотань перед прийняттям рішення по суті.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

18.09.2015 року між боржником (комітент) та ОСОБА_8 (комісіонер) укладено договір комісії, відповідно до якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за плату (винагороду) вчинити від свого імені, але за рахунок комітента усі необхідні дії та правочини, спрямовані на погашення існуючої та/або такої, що може виникнути у майбутньому, заборгованості комітента перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», , яка існуватиме станом на 01 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 1013 Цивільного кодексу України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Згідно з квитанцією від 29.01.2016 р. ОСОБА_8 сплатив заборгованість боржника перед ПАТ "Укрсоцбанк" (отримувач ПАТ "Укрсоцбанк", р/р отримувача 0508) у розмірі 75 516,00 грн. з призначенням платежу «погашення заборгованості ТОВ «Компанія Агро-Союз» перед ПАТ "Укрсоцбанк" 73 080грн. суд.зб.№904/6930/15; 2 436 грн. суд.зб.№914/3812/15 зг.дог.коміс.18.09.15». Заперечення представника ПАТ "Укрсоцбанк" стосовно того, що вказані грошові кошти на рахунки, володільцем/власником яких є ПАТ «Укрсоцбанк», не надходили, не підтверджені доказами, більше того, представником не спростовано факту сплати коштів у розмірі 75 516,00 грн. на рахунок банку згідно з квитанцією від 29.01.2016 року. Докази повернення таких коштів ПАТ "Укрсоцбанк" також не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість боржника перед ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 75 516,00 грн. відсутня, відтак, місцевим судом безпідставно визнано вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" у вказаному розмірі.

Разом з тим суд звертає увагу, що вимоги ОСОБА_8, заявлені у повідомлені до суду за вх.№536/16 від 03.02.2016 р., визнанню не підлягають, оскільки є поточними вимогами до боржника, так як право вимоги до боржника у ОСОБА_8 виникло під час процедури банкрутства ТОВ «Компанії «Агро-Союз» і після виконання останнім умов договору комісії.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам не відповідає.

Відтак, беручи до уваги зазначене вище, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вбачає підстави для скасування ухвали господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/3812/15 в частині визнання вимог.

Сплачений ПАТ "Укрсоцбанк" за подання апеляційної скарги судовий збір залишається за скаржником; судовий збір у розмірі 2 679 грн., сплачений арбітражним керуючим, підлягає відшкодуванню боржником.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" №08.42-186/85-886 від 29.02.2016 року задоволити частково.

2. Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" Гусара І.О. б/н від 25.03.2016 року задоволити повністю.

3. Ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року щодо кредиторських вимог ПАТ «Укрсоцбанк» у справі № 914/3812/15 скасувати в частині визнання вимог на суму 75 516 грн. 00 коп.

В решті ухвалу залишити без змін.

Судовий збір у розмірі 2 679,60 грн. відшкодувати Арбітражному керуючому ТзОВ "Компанія "Агро-Союз" Гусару І.О. за рахунок коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" у порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.09.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Малех І.Б.

суддя Костів Т.С.