ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 року Справа № 904/4992/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1, дов. № б/н від 21.04.2016р.;

відповідача ОСОБА_2, дов. № 14-274юр від 18.07.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», м.Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року по справі № 904/4992/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Екопрон-Юг», м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором підряду № 1668 від 23.03.2015 у розмірі 42 296 грн. 10 коп.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016р. по справі № 904/4992/16 (суддя Фещенко Ю.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Екопрон-Юг», м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення 42 296, 10 грн. позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 42 296,10 грн. основного боргу, 1378 грн. судового збору (а.с.185-194, т.1).

Рішення господарського суду мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань з повної та своєчасної оплати виконаних позивачем підрядних робіт; щодо відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на послуги адвоката не доведенням позивачем належними доказами витрат на адвокатські послуги; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 837 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, його оскаржив в апеляційному порядку відповідач по справі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарський суд не звернув уваги на доводи відповідача про те, що за умовами п.5.1 договору оплата здійснених робіт проводиться на підставі рахунку-фактури та податкових накладних, які за твердженням скаржника не були йому надані позивачем;

- крім того, господарським судом не були застосовані до спірних відносин положення ст.ст.612, 613 ЦК України, оскільки неможливість оформлення позивачем податкових накладних в електронному вигляді відповідач відносить до форс-мажорних обставин, які позивач не підтвердив суду належними доказами;

- також скаржник посилається на те, що рішення господарського суду не відповідає вимогам Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2012р. № 6 «Про судове рішення» щодо дослідження судом належних та допустимих доказів у цій справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2016р. апеляційну скаргу відповідача було прийнято до розгляду колегією суддів у складі: ОСОБА_3 (головуючий, доповідач), ОСОБА_4, ОСОБА_5 та призначено до розгляду на 30.08.2016р. (а.с.234, т.1).

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.08.2016 року № 1098/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи в звязку з відпусткою суддів Кузнецової І.Л., Герасименко І.М.

Для розгляду справи, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2016р., обрано колегію суддів у складі: ОСОБА_3 (головуючий, доповідач), ОСОБА_6, ОСОБА_7

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 29.08.2016р. справу прийнято до провадження вищезазначеною колегією суддів.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечував, посилався на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, зазначаючи, що підрядні роботи за договором ним виконані в повному обсязі та прийняті позивачем без будь-яких зауважень; податкові накладні в електронному вигляді позивач зареєструвати не зміг з вини банку, який обслуговує підприємство позивача, про що в матеріалах справи міститься листування з фіскальними органами різних рівнів, також про зазначені обставини було повідомлено відповідача; до того ж відповідно до п.5.1 договору оплата робіт здійснюється після підписання актів виконаних робіт, які були підписані відповідачем без будь-яких зауважень. Крім цього, позивач зазначає, що вже після подання апеляційної скарги відповідач 01.08.2016р. здійснив оплату заборгованості в сумі 42 296,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1, що, на думку позивача, свідчить про винесення об`єктивного рішення господарським судом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухав пояснення представників обох сторін, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційною фірмою «Екопрон-Юг» («підрядник» за договором, позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» («замовник» за договором, відповідач по справі, скаржник) було укладено договір підряду № 1668, відповідно до предмету якого «замовник» доручає, а «підрядник» зобовязується на свій ризик виконати в порядку та на умовах договору роботу по технологічному налагоджуванню систем очистки повітря після реконструкції джерел №№ 115,116,117, 118, 119, 120, 121, 121а РЗФ-1 гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в строки, встановлені планом-графіком виконання робіт у 2015 році (додаток-1) (далі - робота); у разі зміни строків виконання робіт їх тривалість визначається узгодженим обома сторонами планом-графіком виконання робіт або будь-яким іншим документом, що узгоджений і підписаний обома сторонами; «замовник» зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (п.1.1 р.1 договору (а.с.17-38, т.1)).

Пунктом 1.2 р.1 договору встановлено, що роботи виконуються з використанням матеріалів «замовника»; в разі необхідності виконання робіт з використанням матеріалів «підрядника» їх перелік, вартість та кількість визначається сторонами шляхом підписання відомості матеріалів «підрядника», необхідних для виконання робіт (додаток 5).

Відповідно до п.п.2.1-2.2 р.2 договору вартість робіт за договором складає 95 000,00 грн., згідно з договірною ціною (додаток 4), ПДВ у розмірі 20% складає 19 000,00 грн.; усього вартість робіт за договором, включаючи ПДВ, складає 114 000,00 грн., у тому числі: утримування основних фондів 114 000,00 грн., і лишається незмінною до повного виконання робіт; при необхідності виконання інших робіт, не передбачених в пункті 1.1. договору, їх вартість і обсяг узгоджуються сторонами шляхом укладання додаткових угод до договору.

Пунктом 4.1 р.4 договору сторонами узгоджено, що при завершенні роботи на обєкті «підрядник» надає «замовникові» акт виконаних робіт по типовій формі № КБ-2в, оформлений у двосторонньому порядку, але не пізніше 25 числа звітного місяця; у випадку мотивованої відмови «замовника» від підписання акта виконаних робіт сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків і строків їх усунення; у випадку порушення узгоджених строків усунення недоліків «підрядник» несе відповідальність, передбачену п.6.1 цього договору.

Пунктом 5.1 р.5 договору сторони домовились, що оплата «замовником» виконаних «підрядником» робіт проводиться на підставі актів виконаних робіт по типовій формі № КБ-2в та довідки по формі № КБ-3, оформлених у двосторонньому порядку, і рахунків, доданих до них, шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок «підрядника»; при цьому «підрядник» зобовязаний предявити «замовнику» оформлені документи до оплати в місяці, коли була виконана робота, але не пізніше 25 числа звітного місця; «підрядник» повинен направити оригінал рахунку-фактури до Центру обєднаних бізнес-послуг «замовника»; у випадку прострочення оплати з причини неналежного оформлення рахунку, «замовник» звільняється від відповідальності за прострочення платежу.

Пунктом 5.2 р.5 договору сторони узгодили, що розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 25 календарних днів з моменту акцепту рахунків «замовником», але не пізніше 30 числа місяця, що слідує за звітним; за згодою сторін допускаються інші форми розрахунків, що не суперечать чинному законодавству України. Отже, в цьому пункті договору сторони домовились про те, що оплата рахунку здійснюється після його погодження «замовником».

Пунктом 7.1 р.7 договору сторони домовились про те, що договір вступає в дію з 16.03.2015р. і діє до 31.01.2016р. або до належного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору в залежності від того, яка з вказаних подій настане раніше.

Також між сторонами були підписані додатки до договору: план-графік виконання робіт у 2015 році, графік освоєння грошових коштів у 2015 році, класифікатор видів порушень, звіт про стан промислової безпеки, договірна ціна № С-54ГД (а.с.43-49, 179-180, т.1).

24.12.2015р. між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору підряду, відповідно до якої сторони дійшли згоди з додатку № 4 до договору № 1668 від 23.03.2015 «Договірна ціна» виключити роботи, що визначені в додатку № 1 «Розрахунок вартості виключених робіт», що є невід'ємною частиною додаткової угоди в зв'язку з чим загальна вартість робіт за договором № 1668 від 23.03.2015 зменшується на 58 092 грн. 41 коп., ПДВ у розмірі 20% складає 11 618 грн. 48 коп.; всього вартість виключених робіт, включаючи ПДВ, складає 69 710 грн. 89 коп.; з урахуванням вищевикладеного, загальна вартість робіт за договором № 1668 від 23.03.2015р., включаючи ПДВ складає 42 296 грн. 10 коп., у тому числі: утримання - 42 296 грн. 10 коп. (а.с.52, т.1). Також між сторонами був підписаний додаток № 1 до додаткової угоди розрахунок вартості виключених робіт на суму 69710,89 грн. (а.с.53-57, т.1).

Докази визнання недійсними, розірвання, внесення будь-яких інших змін в встановленому законом порядку до договору підряду № 1668 від 23.03.2015р., додатків до нього, відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами, зокрема, і скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

На виконання умов договору позивачем у жовтні 2015 року були виконанні підрядні роботи на суму 42296,10 грн., що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт № 373-01-10 від 20.10.2015р. (форми КБ-2в), довідкою про вартість виконаних підрядних робіт на суму 42 296,10 грн. (форми КБ-3) підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень з боку відповідача щодо якості, кількості, вартості виконаних робіт (а.с.39-42, т.1). Доказів підписання сторонами актів про недоліки виконаних робіт матеріали справи не містять.

18.02.2016р. позивач листом № 12 повідомив відповідача про ситуацію щодо неможливості зареєструвати податкові накладні в електронному вигляді в зв`язку з проблемами у обслуговуючого банку (а.с.50-51, т.1).

Відповідач заборгованість за виконані роботи в сумі 42296,10 грн. в строки, передбачені п.5.2 договору не сплатив, докази оплати відсутні, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду Дніпропетровської області (а.с.5-12, т.1). При цьому у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 10 000 грн.; в якості доказів надання таких послуг позивачем були надані договір про надання юридичної допомоги від 10.06.2016р., довідка адвоката про отримання вказаної суми грошових коштів, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_8, посвідчення цього адвоката (а.с.79-82, т.1).

В подальшому, 06.07.2016р. позивачем до господарського суду були надані наступні докази: листування підприємства-позивача з фіскальними органами та Національним банком України щодо не проведення банком ПАТ «Укрінбанк» платежів позивача, в тому числі бюджетних; платіжні доручення щодо перерахування позивачем до бюджету податку на додану вартість за вересень-грудень 2015 року, податку на прибуток за 2015 рік, які не були виконані банком та акту приймання-передачі грошових коштів між позивачем та адвокатом ОСОБА_8 (а.с.97-126, т.1).

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналізуючи укладений між сторонами договір, колегія суддів зазначає, що він за своєю правовою природою є договором підряду та регламентований главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.853 ЦК України регламентовано, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково; підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 1 статті 530 ЦК України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що акт приймання виконаних підрядних робіт був підписаний сторонами 20.10.2015р. без будь-яких зауважень з боку відповідача щодо якості, кількості, вартості виконаних робіт, доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідно до договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 25 календарних днів з моменту акцепту (погодження) рахунку відповідачем («замовником»), але не пізніше 30 числа місяця, що слідує за звітним, отже, оплата мала бути здійснена до 30.11.2015р. (включено), то господарським судом обґрунтовано задоволено позов та стягнено з відповідача на користь позивача 42 296,10 грн. заборгованості за виконані роботи.

Також господарським судом обґрунтовано було відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат позивача на послуги адвоката, оскільки матеріалами справи не підтверджена участь даного адвоката у досудовому врегулюванні спору, підготовці позовної заяви, яка підписана директором підприємства позивача, участі в судовому засіданні, в якому брав участь інший представник за довіреністю від підприємства позивача. Отже, жодним доказом у справі відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України не підтверджений обсяг та факт надання адвокатом ОСОБА_8 адвокатських послуг.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до п.п.6.3, 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (зі змінами та доповненнями) витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

При цьому, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл інших судових витрат, крім судового збору, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування таких витрат, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову; у зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Щодо доводів скаржника про те, що позивачем не було належним чином виконано обов`язку, передбаченого п.5.1 р.5 договору щодо надання повного пакету документів, а саме направлення рахунку та податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умов реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи позивача у порядку, встановленому законодавством, та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою невиконання обов`язку по оплаті вартості виконаних робіт, то ці доводи не приймаються колегією суддів, оскільки: по-перше, жодним доказом в розумінні ст.ст.32, 33, 36 ГПК України скаржник не довів факт неотримання рахунку, тоді як апеляційний господарський суд виходить із «принципу презумпції належного виконання зобов`язання» , закріпленого ч.5 ст.12 ЦК України; по-друге, позивачем долучені до матеріалів справи докази того, що він намагався зареєструвати податкові накладні в Дніпропетровському відділенні ПАТ «Український іноваційний банк» (ПАТ «Укрінбанк»), в якому позивач обслуговувався та знаходився його основний поточний рахунок, але вказані платежі не були проведені банком з незалежних від позивача причин, про що також був повідомлений відповідач листом від 18.02.2016р. № 12; позивач в свою чергу, в зв`язку з неможливістю збільшити реєстраційну суму через не переведення на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ у казначействі України, складав податкові накладні, які не зареєстровані в ЄРПН, включав їх до податкових зобов'язань та відображав у податковій звітності з ПДВ у тому звітному періоді, в якому їх було складено. Натомість відповідач, не звертався до позивача з вимогою про надання рахунку в зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням позивачем п.5.1 договору, доказів протилежного матеріали справи не містять. Отже, обов`язок позивача, передбачений п.5.1 п.5 договору слід визнати таким, що виконано належним чином, зокрема, щодо оформлення та передання рахунку відповідачеві, оскільки протилежне не доведено жодним доказом у справі згідно зі ст.33 ГПК України.

Крім цього, п.5.2 р.5 договору умовою виконання обов`язку по оплаті відповідача є лише "акцепт" (як зазначено) рахунку, а не факт отримання рахунку та податкової накладної відповідачем.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог законодавства, зокрема, ст.854 ЦК України, відсутність рахунків не звільняє замовника від обов'язку оплатити виконані роботи, який виникає на підставі факту остаточного прийняття таких робіт.

Стосовно доводів скаржника про порушення господарським судом норм процесуального права, зокрема, невідповідність рішення господарського суду вимогам Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2012р. № 6 «Про судове рішення» щодо дослідження судом належних та допустимих доказів у цій справі, то вони не приймаються колегією суддів в силу ч.2 ст.104 ГПК України, оскільки спростовані матеріалами справи; господарським судом досліджені всі необхідні докази, які підтверджують надання позивачем підрядних робіт відповідачу, заслухано доводи обох сторін, надано можливість обом сторонам надати відповідні докази на підтвердження своїх доводів та надано зазначеним доказам в сукупності відповідно до ст.43 ГПК правову оцінку.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні господарського суду від 06.07.2016р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», м.Кривий Ріг залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року у справі № 904/4992/16 - залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.08.2016р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В. Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко