ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.16р. Справа № 904/5074/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротранс ЛТД", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів", м. Дніпро

про стягнення 9478,19 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від Позивача: представник не з'явився

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпротранс ЛТД" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму основного боргу 5500,00 грн. - основного боргу, 240,00 грн. - 3% річних, 3738, 00 грн. - інфляційних втрат та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем грошових зобов'язань за Договоро-замовлення на разове перевезення за №1587 від 05.11.2014 року.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію довіреності на представника ТОВ «ДНІПРОТРАНС ЛТД»;

- копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців щодо Позивача;

- копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -

підприємців (щодо Відповідача);

- копію претензії за №19/10 від 19.10.2015р.;

- копію опису до нього;

- копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу;

- копію договору-заявки на разове перевезення №1587 від 05.11.2014р.;

- копію товаро-транспортної накладної №2404801 від 05.11.2014р.

Представник Відповідача надав відзив на позов, в якому просить суд прийняти рішення про відмову у позові повністю, оскільки Позивачем пропущений шестимісячний строк, встановлений ч.5 ст. 315 ГК України та ст. 168 Статуту автомобільного транспорту УРСР, для пред'явлення перевізником - ТОВ "ДНІПРОТРАНС ЛТД" до вантажовідправника - ПРАТ "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" позовних вимог, що випливають з перевезення, а тому відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено Відповідачем у даному відзиві, що є підставою для відмови у позові.

До відзиву Відповідач подав (а.с. 28-47):

- заяву № 21-08/424 від 06.07.2016 р. про застосування строку позовної давності;

- оригінал доказу про направлення Відзиву на адресу Позивача;

- акт надання послуг № ИБ0000222 від 05.11.2014 р. між ТОВ «Дніпротранс ЛТД» та ТОВ «Интер Будсервис»;

- копію Статуту ПРАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів»;

- копію Виписки ПРАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів»;

- копію довіреності № 21-08/874 від 30.12.2015 р. представника Відповідача.

Позивач в судові засідання призначені на 03.08.16р. та 16.08.16р. не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання представника не направив, про дату та час слухання справи повідомлений в попередньому судовому засіданні - 03.08.16р.

Враховуючи викладене, справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпротранс ЛТД" (далі-Перевізник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський комбінат харчових концентратів" (далі-Замовн), 05 листопада 2014 року укладено договір-замовлення на разове перевезення за № 1587 (далі - Договір) (а.с. 10).

За змістом укладеного договору-замовлення сторони узгодили наступне: маршрут -Дніпропетровськ - Краматорськ, найменування вантажу - продукти харчування, об'єм причепу - 86 м, адреса й дата навантаження - м. Дніпропетровськ, вул.Молодогвардійська, І/кінець вулиці/ 05.11.2014 року, дата вивантаження 06.11.2014 року, адреса вивантаження - згідно ТТН, марка автомобіля - МАН, номер автомобіля НОМЕР_1, водій ОСОБА_1, порядок й форма оплати - 5500 грн. з ПДВ б/г.

Відповідно до п. 12 Договору перевізник зобов'язався надати для перевезення транспортний засіб у технічно справному стані, яке відповідає необхідним вимогам перевезення продуктів харчування і має всі необхідні документи встановленого зразка для здійснення міжміських перевезень.

Замовник взяв на себе зобов'язання здійснити завантаження транспортного засобу й надати перевізнику належним чином оформлені документи на вантаж. Оплата вартості фрахту здійснюється замовником по завершенню навантаження впродовж п'яти банківських днів (п. 12 Договору).

Пунктом 15 Договору сторони узгодили перелік документів, необхідних для надання перевізником замовнику, а саме: рахунок, акт виконаних робіт, товарно-транспортна накладна, податкова накладна або свідоцтво платника єдиного податку.

Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення харчових продуктів за узгодженим маршрутом, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 2404801 від 05.11.2014 року (а.с. 11), який містить підписи з боку Позивача та Відповідача та скріплені печатками обох підприємств.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманих послуг не здійснив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 5500,00 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 240,00 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 13.11.2014р. по 26.04.2016р. та 3738,19 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2014 року до 31.03.2016р.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 193 ГГ України, ст. 525, 629 ЦК України передбачено необхідність виконання господарських зобов'язань відповідно до договору належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, матеріали справи та факт їх визнання Відповідачем, суд вважає доведеним порушення останнім грошових зобов'язань щодо своєчасної оплати транспортних послуг Позивача.

Відповідач заявив про застосування строку позовної давності за пред'явленим позовом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно вимог ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За правилами, встановленими ч.5 статті 315 ГК України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Так, транспортні послуги надані Позивачем у листопаді 2014 року. Позов подано у червні 2016 року.

Отже, у зв'язку із недотриманням Позивачем строку позовної давності для звернення до суду та відсутністю поважних причин його пропуску, матеріальне право Позивача на стягнення суми заборгованості з Відповідача не підпадає під судовий захист.

Таким чином, позовні вимоги Позивача задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у строки та порядку, встановлені статтями 91-95 ГПК України.

Суддя ОСОБА_2