ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа № 911/2449/15

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: Бабкіна В.М. - головуючий, судді Конюх О.В., Кошик А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до ОСОБА_2 міської ради Київської області

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди

секретар судового засідання: Зінченко С.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт), ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги від 02.07.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність № 1817 від 02.07.2016 р.).

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) у 2015 році звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради Київської області (далі міська рада, відповідач) про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та зобовязання укласти додаткову угоду.

У подальшому позивачем було змінено предмет позову, і ФОП ОСОБА_1 просив суд про визнання укладеною з дня набрання чинності рішенням суду додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008 р. між ОСОБА_2 міською радою Київської області та ФОП ОСОБА_5, на такий самий строк, а саме - до 21.01.2020 року, і на тих самих умовах, згідно рішення 31 сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради Київської області № 449-31-V від 20.05.2008 р., яким ОСОБА_2 міська рада Київської області передала в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 0,0022 га, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Київської області в м. Богуслав по вул. Франка, 2-Б, кадастровий номер :01:018:0093, у такій редакції: п. 1 Предметом додаткової угоди є внесення змін до договору оренди земельної ділянки №05 від 21.01.2010 щодо поновлення строку дії договору на 5 років, до 21.01.2020 року. п. 2 Орендодавець та Орендар вирішили внести зміни до Договору оренди земельної ділянки №05 від 21.01.2010, а саме: п. 8 Договору викласти у наступній редакції: Договір оренди укладено строком на 5 років, до 21.01.2020. Після закінчення строку договору Орендар повинен не пізніше ніж за 90 (девяносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. п. 3 Інші умови Договору оренди земельної ділянки №05 від 21.01.2010 залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобовязання. п. 4 Ця Додаткова угода є невідємним додатком до Договору оренди земельної ділянки № 05 від 21.01.2010.

Позовні вимоги були мотивовані наявністю у позивача переважного права оренди земельної ділянки, передбаченого ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Рішенням господарського суду Київської області від 01.09.2015 р. у справі № 911/2449/15 позов було задоволено повністю, визнано укладеною з дня набрання чинності рішення суду додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008 р. у відповідній редакції.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р. рішення господарського суду Київської області від 01.09.2015 р. у справі № 911/2449/15 було скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2016 р. рішення господарського суду Київської області від 01.09.2015 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р. у справі № 911/2449/15 було скасовано, і справу направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2016 р., для нового розгляду справи № 911/2449/15 було визначено суддю господарського суду Київської області В.М. Бабкіну, і ухвалою господарського суду Київської області від 04.04.2016 р. справу було призначено до розгляду.

Розгляд справи відкладався.

19.04.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача було подано письмові пояснення № 1206 від 18.04.2016 р., за змістом яких ОСОБА_2 міська рада не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідач подав клопотання № 1205 від 18.04.2016 р. про відкладення розгляду даної справи.

21.04.2016 р. до господарського суду Київської області позивачем була подана заява б/н від 21.04.2016 р. про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд визнати укладеною з дня набрання чинності рішенням суду додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008 р. між ОСОБА_2 міською радою Київської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, на такий самий строк, а саме до 21.01.2020 року, і на тих самих умовах, що визначені згідно рішення 31 сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради Київської області № 449-31-У від 20.05.2008 р, яким ОСОБА_2 міська рада Київської області передала в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 0,0022 га, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Київської області в м. Богуслав по вул. Франка, 2-Б, кадастровий номер 0:01:018:0093, в такій редакції:

«п. 1. Предметом додаткової угоди є внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року щодо поновлення строку дії договору на 5 років, до 21.01.2020 року.

п. 2. Орендодавець та орендар вирішили внести зміни до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року, а саме: п. 8 договору викласти в наступній редакції «Договір оренди укладено строком на 5 років, до 21.01.2020 року. Після закінчення строку договору «Орендар» має переважне право на поновлення його на новий строку. У цьому разі «Орендар» повинен не пізніше ніж за 90 (девяносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.»

п. 3. Інші умови договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобовязання.

п. 4. Ця додаткова угода є невідємним додатком до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2010 року».

При цьому позивач посилається на те, що згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Слід зазначити, що за приписами ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як встановлено у п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У відповідності з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви. Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

З урахуванням вищевикладеного, заява позивача б/н від 21.04.2016 р. про уточнення позовних вимог є заявою про зміну підстав позову, яка була подана до початку нового розгляду справи по суті, і, відповідно, прийнята судом.

13.05.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача було подано клопотання № 1456 від 11.05.2016 р. (вх. № 10165/16 від 13.05.2016 р.) про відкладення розгляду справи.

18.05.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача було подано заяву б/н від 18.05.2016 р. (вх. № 10541/16 від 18.05.2016 р.) про уточнення позовних вимог, яка за змістом є заявою про виправлення описки в прохальній частині заяви б/н від 21.04.2016 р. у зазначенні дати договору оренди та в частині покладення на відповідача судових витрат.

19.05.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача було подано клопотання б/н від 19.05.2016 р. (вх. № 10650/16 від 19.05.2016 р.) про долучення документів до матеріалів справи.

31.05.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли письмові пояснення № 1617 від 30.05.2016 р. (вх. № 11463/16 від 31.05.2016 р.) щодо заяви позивача про уточнення позовних вимог та клопотання № 1614 від 30.05.2016 р. про витребування доказів, за змістом якого відповідач просив суд витребувати від позивача паспорт привязки та акт введення в експлуатацію тимчасової споруди (МАФ) для провадження комерційної діяльності на спірній земельній ділянці комунальної власності ОСОБА_2 міської ради по вул. І. Франка, 2-Б.

У судовому засіданні 06.06.2016 р. представником позивача було подано до матеріалів справи заяву про уточнення позовних вимог з відміткою відповідача про її отримання; представник відповідача щодо позовних вимог заперечувала, підтримуючи клопотання про витребування доказів, проти задоволення якого позивач та представник позивача заперечували.

За приписами ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості самостійного одержання, у томі числі від позивача, документів, викладених у клопотанні, клопотання відповідача про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.06.2016 р. на підставі ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України у справі було призначено колегіальний розгляд.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.06.2016 р. для розгляду справи № 911/2449/15 було призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Мальована Л.Я. та Конюх О.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2016 р. справу було прийнято до провадження колегією суддів у вказаному складі, і розгляд справи був призначений на 15.07.2016 р.

У звязку з відпусткою судді Мальованої Л.Я., згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.07.2016 р. для розгляду справи № 911/2449/15 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Конюх О.В. та Кошик А.Ю., і ухвалою від 13.07.2016 р. справу було прийнято до провадження колегією суддів у вказаному складі.

У судовому засіданні 15.07.2016 р. було оголошено перерву до 26.07.2016 р.

У судовому засіданні 26.07.2016 р. позивач та представник позивача позовні вимоги підтримували; представник відповідача проти позову заперечувала.

У судовому засіданні 26.07.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Рішенням тридцять першої сесії ОСОБА_2 міської ради пятого скликання № 449-31-У від 20.05.2008 р. було вирішено продовжити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, починаючи з 13.09.2008 р., на 5 років строк оренди земельної ділянки 0,0022 га, яку орендує підприємець по вул. І. Франка, 2-Б у межах м. Богуслав Київської області, та зобовязано землекористувача протягом місяця з дня отримання виписки з рішення укласти договір оренди земельної ділянки в установленому законом порядку, а також встановлено розмір річної орендної плати - 10% від нормативної грошової оцінки.

15.09.2008 р. між ОСОБА_2 міською радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1 якого орендодавець продовжує строк оренди земельної ділянки для комерційного використання, яку орендує орендар, без зміни її цільового використання, тобто для обслуговування та експлуатації існуючої стаціонарної малої архітектурної форми павільйону для здійснення роздрібної торгівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Богуслав, вул. І. Франка, 2-Б.

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0022 га, у т.ч. забудованих земель для комерційного використання - 0,0022 га.

Як встановлено п. 8 договору, він укладений строком на 5 років, і після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 договору сторонами визначено розмір належної до сплати орендної плати, яка вноситься в грошовій формі у розмірі 10% за рік від її нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 20 договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється у семиденний строк після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з п. 41 вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як слідує з матеріалів справи, вказаний договір оренди від 15.09.2008 р. був зареєстрований у ОСОБА_2 районному відділі Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.01.2010 р. за № 05.

Поряд з цим, згідно з додатковою угодою від 10.02.2012 р. сторонами було змінено умови користування земельною ділянкою, а саме: обєктом оренди є земельна ділянка №:01:018:0093; зазначено новий розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5 договору); визначено розмір орендної плати за рік, що вноситься орендарем (п. 9 договору); доповнено пункт 13 частиною зміни нормативно-грошової оцінки земель міста після її проведення (поновлення) відповідно до Закону України "Про оцінку земель"; цільове призначення земельної ділянки землі громадської забудови (п. 16 договору); п. 17 договору, який визначає умови збереження обєкта оренди, викладено у новій редакції, відповідно до якої земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обмежень, встановлених класифікатором цільового використання, а саме (код згідно з КВЦПЗ 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) без зміни цільового призначення і дотримання вимог екологічного зонування.

Зазначена додаткова угода зареєстрована в Управлінні Держкомзему у ОСОБА_2 районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 23.02.2012 р. за № 04243.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За приписами ч. 2 ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Таким чином, враховуючи, що договір оренди зареєстровано у ОСОБА_2 районному відділі Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, то у позивача з моменту реєстрації вказаного договору - 21.01.2010 р. - виникло право оренди вказаної вище земельної ділянки.

Відтак, оскільки земельна ділянка передавалася позивачеві в оренду на 5 років, строк дії оренди за відповідним договором закінчився 21.01.2015 р.

Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача щодо поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки, зокрема, із заявами від 20.10.2014 р., 20.01.2015 р. та 07.05.2015 р.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу заяви від 20.10.2014 р. про поновлення договору оренди, а відповідно до витягу з журналу вхідної кореспонденції відповідача за 2014 рік, така заява відповідачу не надходила.

Поряд з цим, за наявними у справі доказами судом встановлено, що розгляд заяви відповідача про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 20.01.2015 р. було винесено на сесію міської ради 24.02.2015 р., однак, рішення за результатами розгляду такої заяви не прийнято, що підтверджується витягом з протоколу засідання ради та про що позивача було повідомлено листом № 489 від 10.03.2015 р.

У подальшому і заяву позивача від 07.05.2015 р. про продовження договору оренди було винесено на розгляд сесії міської ради 15.05.2015 р., разом з тим, рішення за вказаною заявою не прийнято, як свідчить витяг з протоколу засідання ради від 15.05.2015 р., про що позивача було повідомлено листом від 25.05.2015 р. № 1139.

У даній справі ФОП ОСОБА_1 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог б/н від 21.04.2016 р., яка за змістом є заявою про зміну підстави позову, була подана позивачем до початку нового розгляду справи по суті та була прийнята судом, а також заяви про уточнення позовних вимог б/н від 18.05.2016 р., за якою позивачем виправлено описку в прохальній частині заяви про уточнення позовних вимог б/н від 21.04.2016 р.) просить суд на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визнати укладеною з дня набрання чинності рішенням суду додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008 р. між ОСОБА_2 міською радою Київської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, на такий самий строк, а саме до 21.01.2020 року, і на тих самих умовах, що визначені згідно рішення 31 сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради Київської області № 449-31-У від 20.05.2008 р, яким ОСОБА_2 міська рада Київської області передала в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 0,0022 га, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Київської області в м. Богуслав по вул. Франка, 2-Б, кадастровий номер 0:01:018:0093, в такій редакції:

«п. 1. Предметом додаткової угоди є внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року щодо поновлення строку дії договору на 5 років, до 21.01.2020 року.

п. 2. Орендодавець та орендар вирішили внести зміни до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року, а саме: п. 8 договору викласти в наступній редакції «Договір оренди укладено строком на 5 років, до 21.01.2020 року. Після закінчення строку договору «Орендар» має переважне право на поновлення його на новий строку. У цьому разі «Орендар» повинен не пізніше ніж за 90 (девяносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.»

п. 3. Інші умови договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобовязання.

п. 4. Ця додаткова угода є невідємним додатком до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року.».

Дослідивши матеріали справи, позиції учасників процесу, наявні у справі докази, врахувавши вказівки суду касаційної інстанції, викладені у постанові про направлення справи на новий розгляд, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 792 ЦК України та ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює оренду землі, є Закон України Про оренду землі, частиною першою статті 2 якого встановлено, що відносини, повязані з орендою земельних ділянок, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Так, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, зокрема, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України «Про оренду землі».

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, якою передбачене переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк, та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» також фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди 1) шляхом реалізації переважного права орендаря та 2) за відсутності заперечень, тобто наявності мовчазної згоди орендодавця щодо продовження орендарем користування орендованою спірною земельною ділянкою.

Так, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час закінчення строку дії укладеного між сторонами договору 21.01.2015 р.) передбачена інша, ніж переважне право орендаря, підстава поновлення договору оренди, а саме: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Слід зазначити, що у 2015 році ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у даній справі саме за захистом свого переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, передбаченого ч.ч. 1, 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Проте, до початку нового розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, яка, як зазначалося вище, за змістом є заявою про зміну підстав позову.

Відтак, під час нового розгляду справи позивач наголошував на тому, що він продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, належним чином виконує обовязки орендаря щодо сплати орендної плати, і протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі орендар не отримував, у звязку з чим укладений між сторонами договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, в порядку приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з пунктом 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (із змінами і доповненнями), у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011 р.).

Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

З урахуванням наведеної позиції постанови Пленуму Вищого господарського суду України, оскільки у даній справі не розглядається спір про захист переважного права орендаря, то дослідженню судом підлягає факт наявності чи відсутності заперечень орендодавця у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було подано до ОСОБА_2 міської ради заяву б/н від 20.01.2015 р. (вх. № 48 від 20.01.2015 р.) про продовження договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Богуслав, вул. Франка, 2Б, строком на 5 років (копію долучено до матеріалів справи, оригінал оглянуто судом).

Також матеріалами справи підтверджуються як факт продовження користування ФОП ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою (зокрема, складеним за участі депутата ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 актом від 19.05.2016 р., так і факт належного виконання позивачем обовязку щодо сплати орендної плати (зокрема, довідкою ОСОБА_2 відділення Миронівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 28.04.2016 р. № 495).

Не зважаючи на викладене вище, відповідачем у місячний строк, про який йдеться у частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не було направлено орендареві лист-повідомлення із запереченнями проти поновлення договору оренди землі.

Відповідно, укладений між сторонами даної справи договір в силу приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а саме з 21.01.2015 року до 21.01.2020 року.

При цьому, укладення відповідної додаткової угоди, в силу вимог ч. 8 тієї ж статті 33 Закону, є обовязковим.

Відповідно до ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Поряд з цим, слід зазначити, що за приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 посилався, серед іншого, на не направлення позивачем ОСОБА_2 міській раді проекту додаткової угоди разом із заявою б/н від 20.01.2015 р. про поновлення договору.

Зазначене посилання залишається поза увагою суду з огляду на те, що частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачено обовязку орендаря направляти орендодавцеві проект додаткової угоди.

Окрім того, ОСОБА_2 міська рада посилалась на неможливість продовження дії договору оренди спірної земельної ділянки з позивачем з огляду на те, що не дозволяється здійснювати господарську діяльність у прибережній захисній смузі річки.

Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру від 04.03.2015 р., земельна ділянка з кадастровим № :01:018:093, що є обєктом оренди за відповідним договором, має цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та віднесена до категорії - землі житлової та громадської забудови.

Водночас, відповідачем не доведено суду направлення позивачеві у встановлений ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» місячний строк повідомлення про заперечення проти поновлення договору оренди, зокрема, і з тих підстав, з яких відповідач вважає таке поновлення неможливим.

Також відповідач наголошував на ненаданні позивачем доказів на підтвердження, чи правомірно на спірній земельній ділянці розташована тимчасова споруда, що належить позивачеві, з приводу чого суд вважає за необхідне відзначити, що правомірність встановлення споруди позивачем на спірній земельній ділянці не входить до предмету доказування у даній справі, позаяк не впливає на передбачений ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» обовязок відповідача направити, за наявності з будь-яких підстав заперечень щодо продовження договору оренди, відповідне повідомлення орендареві у місячний строк після закінчення договору оренди.

З урахуванням всього вище викладеного, суд дійшов висновку щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 15.09.2008 р., укладеного між ОСОБА_2 міською радою Київської області та ФОП ОСОБА_1, на такий самий строк і на тих самих умовах.

Решта матеріалів справи, наявних у ній доказів та доводів сторін були ретельно досліджені колегією суддів і наведених вище висновків суду не спростовують.

Судові витрати на підставі приписів ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною з дня набрання чинності рішенням суду додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008 р. між ОСОБА_2 міською радою Київської області (09700, Київська обл., Богуславський р-н, м. Богуслав, вул. Шевченка, 40, код 25299709) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (09700, Київська обл., Богуславський р-н, м. Богуслав, вул. Шевченка, 78, ідент. номер НОМЕР_1), на такий самий строк, а саме до 21.01.2020 року, і на тих самих умовах, що визначені згідно рішення 31 сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради Київської області № 449-31-У від 20.05.2008 р, яким ОСОБА_2 міська рада Київської області передала в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 0,0022 га, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Київської області в м. Богуслав по вул. Франка, 2-Б, кадастровий номер 0:01:018:0093, в такій редакції:

«п. 1. Предметом додаткової угоди є внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року щодо поновлення строку дії договору на 5 років, до 21.01.2020 року.

п. 2. Орендодавець та орендар вирішили внести зміни до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року, а саме: п. 8 договору викласти в наступній редакції «Договір оренди укладено строком на 5 років, до 21.01.2020 року. Після закінчення строку договору «Орендар» має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі «Орендар» повинен не пізніше ніж за 90 (девяносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.»

п. 3. Інші умови договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобовязання.

п. 4. Ця додаткова угода є невідємним додатком до договору оренди земельної ділянки № 05 від 15.09.2008 року».

3. Стягнути з ОСОБА_2 міської ради Київської області (09700, Київська обл., Богуславський р-н, м. Богуслав, вул. Шевченка, 40, код 25299709) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09700, Київська обл., Богуславський р-н, м. Богуслав, вул. Шевченка, 78, ідент. номер НОМЕР_1) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення підписане 01.08.2016 р.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

Суддя О.В. Конюх

Суддя А.Ю. Кошик