КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа№ 10/2456

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Сотнікова С.В.

Шапрана В.В.

в судове засідання з'явились представники:

від скаржника: не з'явився;

від ліквідатора банкрута Голінного А.М.: Кармоліт Я.В., дов. № 2071 від 25.09.2015;

від заявника: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2016 у справі №10/2456 (суддя Хабазня Ю.А.), що прийнята з результатами розгляду заяви ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Голінного А.М. про надання згоди на продаж квартири та затвердження умов і порядку її продажу у справі у справі №10/2456

за заявою ініціюючого кредитора ОСОБА_5, м. Черкаси

до боржника фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, м. Черкаси

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 порушено 09.12.2010.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.05.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів; визнано вимоги, зокрема, ПАТ "Сведбанк" на суму 263 749,97 грн.

Постановою господарського суду Черкаської області від 20.09.2011 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

19.04.2016 до місцевого суду надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М.від 15.04.2016 №10/2456/152 про надання згоди на продаж майна банкрута.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.05.2016 у справі № 10/2456 (суддя Хабазня Ю.А.) у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 15.04.2016 №10/2456/152 про надання згоди на продаж майна банкрута, фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, відмовилено.

При цьому суд керувався абз.9. ч. 8 ст. 26, ч. 4 ст. 42, ч. 5 ст. 44, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.4-1, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, задовольнити заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. від 15.04.2016 №10/2456/152 про надання згоди на продаж майна банкрута повністю .

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 25, 33- 36, 43 ГПК України, ст.ст. 52, 346 Цивільного кодексу України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній станом на 04.11.2012, ст.ст. 42-44, 57 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній з 19.01.2013.

Представник ліквідатора банкрута Голінного А.М. в судовому засідані підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

В судове засідання представники скаржника та інших сторін не з'явився, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи обмежений господарським процесуальним правом строк розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого суду та наявність в матеріалах справи доказів належного повідомлення сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представників сторін, що не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Голінним А.М., подано заяву від 15.04.2016 №10/2456/152. в якій останній просив суд:

- надати згоду на продаж в межах справи № 10/2456 про банкрутство фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 наступного майна банкрута: двокімнатна квартира за АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв.м., житлова - 28,6 кв.м., РНОНМ: 773530;

- погодити продаж вищевказаного майна в порядку передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме:

1. Спосіб реалізації майна ФО-СПД ОСОБА_6 (предмета забезпечення) - аукціони в порядку визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (форма проведення аукціону: звичайні торги).

2. Продаж предмету забезпечення - нерухомого майна ФО-СПД ОСОБА_6 буде здійснюватись організатором аукціону, який визначений в порядку проведення конкурсу згідно вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме - кооператив "ЮРСПЕЦСЛУЖБА" (18001, м. Черкаси, вул. Шевченка. 299, кв. 3. ).

3. Предмет забезпечення реалізовувати па аукціоні окремо (окремими лотами), а саме:

- нерухоме майно - двокімнатна кварінра та АДРЕСА_1 загальною площею 50,2 кв.м., житлова - 28,0 кн.м., ЇМ К )І ІМ: 773530.

Початкова вартість нерухомою майна - двокімнатна квартира за АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв.м., житлова 28,6 кв.м., РНОНМ-773530 на аукціоні складатиме - 263749 грн. 97 коп.

Крок аукціону з продажу нерухомого майна не буде перевищувати 26375 грн. (10% від початкової вартості).

4. У випадку, якщо манно ФО-СПД ОСОБА_6 (предмет забезпечення) не буде реалізовано на аукціоні безт пониження початкової вартості, продаж зазначеного майна здійснювати на повторному аукціоні з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче 50 відсотків від початкової вартості.

Початковою вартістю повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону.

Початкова вартість повторного аукціону з продажу двокімнатна квартира за АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв.м., житлова - 28,6 кв.м., РНОНМ: 773530, яка належать ФО-СІІД ОСОБА_6 становитиме 210 999 гри. 98 коп. (зменшена на 20% від початкової вартості на попередньому аукціоні 263749,97 грн.

Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону (тобто, в даному випадку гранична вартість буде встановлюватись для повторного аукціону з продажу двокімнатної квартири за АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв.м., житлова - 28,6 кв.м., РНОНМ: 773530 в сумі 105 499, 99 грн. (50% від початкової вартості на повторному аукціоні - 210 999,98 грн.).

6. У випадку, якщо майно ФО-СПД ОСОБА_6 (предмет забезпечення) не буде реалізовано на повторному аукціоні продаж зазначеного майна здійснювати на другому повторному аукціоні з можливістю зниження початкової вартості.

Початковою вартістю другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього повторного аукціону.

Початкова вартість нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: двокімнатна квартира за АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв.м., житлова - 28,6 кв.м., РНОНМ: 773530 на другому повторному аукціоні становитиме 168 799,98 грн. (зменшена на 20 % від початкової вартості на попередньому повторному аукціоні - 210 999,98 грн.).

Другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Зазначена заява мотивована тим, що квартира АДРЕСА_1 (далі - квартира АДРЕСА_1) - є предметом забезпечення; що продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення, здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 № 421 -VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон-4212) за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду; що 12.03.2016 арбітражним керуючим були направлені листи на адреси ПАТ "Сведбанк", ТОВ "Кредитні ініціативи" з пропозицією надати дозвіл на продаж майна банкрута - предмета забезпечення, відповідей на які не надійшло; що ухвалою суду від 02.10.2015 (яку постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 залишено без змін) у цій справі відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Кредитні ініціативи" про заміну первісного кредитора - ПАТ "Сведбанк" його процесуальним правонаступником - ТОВ "Кредитні ініціативи" у зв'язку з переходом до останнього прав вимоги первісного кредитора до боржника на підставі договору факторингу від 28.11.2012; що у зв'язку з цим для вирішення питання реалізації майна, що є предметом забезпечення, заявник звертається до суду.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог чинного законодавства про банкрутство після визнання боржника банкрутом ліквідатором банкрута 27.09.2011 проведено інвентаризацію майна боржника, за результатами якої виявлено, зокрема, чотири об'єкти нерухомості, в тому числі і квартира АДРЕСА_1.

З акту інвентаризації від 27.09.2011 вбачається, що у боржника, крім квартири АДРЕСА_1 було виявлено ще три об'єкти нерухомості у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, однак до складу цілісного майнового комплексу їх не включено, будь-які відомості про їх відчуження у справі відсутні.

Наявним в матеріалах справи рішенням комітету кредиторів (протокол № 2 від 11.10.2011, а.с. 196 т. 9) установлено порядок оцінки та продажу майна відповідно до вимог чинного на час його прийняття Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013, далі - Закон-2343).

Крім того, згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності від 29.10.2012 було оцінено об'єкт за адресою АДРЕСА_2 (а.с.199 т.9).

В той же час у справі відсутні докази оцінки квартири АДРЕСА_1, а відповідно до письмових пояснень представника ліквідатора банкрута, наданих в місцевому господарському суді, відповідна оцінка не проводилась.

Як вбачається із змісту заяви ліквідатора банкрута від 15.04.2016 №10/2456/152, у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції, Закон-4212) і, як наслідок встановленням нових правил реалізації майна боржника, кооперативом "Юрспецслужба" на сайті Вищого господарського суду України 18.01.2016 та 19.01.2016 на сайті Міністерства юстиції України розмішено оголошення про продаж майна цілісного майнового комплексу, до складу якого увійшли чотири об'єкти (квартира АДРЕСА_1, частка у статутному капіталі у розмірі 77 520 грн., право вимоги на суми 10 000 доларів США та 100 000 доларів США). Початкова вартість майна 4 950 939,76 грн. (сукупність вимог кредиторів).

Оскільки на продаж було виставлено заставне майно боржника (квартира АДРЕСА_1), згоди на реалізацію якого не отримано ні від заставодержателя, ні від суду колегія суддів вважажє правомірним висновок місцевого господарського cуду щодо незаконності вище вказаного аукціону.

Так, частиною 5 ст.44 і ч.1 ст.43 Закону-4212 визначено: що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу; у разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами; що початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Отже, якщо майно продається як цілісний майновий комплекс, то початкова вартість є сукупністю вимог кредиторів. При цьому: продаж цілісного майнового комплексу має здійснюватися разом із часткою, яку складає заставне майно; для продажу заставного майна у складі цілісного майнового комплексу потрібна згода заставного кредитора або суду (абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону-4212).

Для продажу цілісного майнового комплексу рішення комітету кредиторів про визначення його складу не потрібно. Якщо ж майно продається частинами, то початкова вартість частин (чи частини) визначається ліквідатором банкрута, а склад цих частин має бути визначений рішенням комітету кредиторів, що передбачено абз. 9 ч. 8 ст. 26 Закону-4212.

Враховючи вищенаведене належної уваги залуговує висновок місцевого суду про те, що для продажу заставного майна у складі частини майна, крім рішення комітету кредиторів, потрібна згода заставного кредитора чи суду (яка повинна була бути отримана для продажу цілісного майнового комплексу).

У поданій заяві ліквідатор банкрута фактично просить визнати законними дії з проведення першого аукціону з продажу цілісного майнового комплексу та надати згоду на продаж заставного майна (квартири АДРЕСА_1), як частини цілісного майнового комплексу, а тому враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає обґрунтованою відмову місцевого господарського суду у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. в цій частині.

Також ліквідатор банкрута просив в клопотанні визначити початковою ціною продажу квартири АДРЕСА_1 суму грошових вимог забезпеченого кредитора (ПАТ "Сведбанк" у розмірі 263 749,97 грн.).

Однак, як вірно зазначив місцевий господарський суд її ціна має визначатися не за сумою грошових вимог забезпеченого кредитора, а за ціною її оцінки, проведеної відповідно до Закону-4212, в зв'язку з чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції з приводу того, що заявлена у клопотанні початкова вартість квартири визначена незаконно.

Рішенням комітету кредиторів від 16.04.2015 №10 визначено склад цілісного майнового комплексу та порядок його продажу (на що Закон-4212 комітет кредиторів не уповноважує), натомість склад тих частин, на визначення яких уповноважено комітет кредиторів, а саме абз. 9 ч. 8 ст. 26 Закону-4212, в цьому рішенні не визначено, тому визначення частини майна самостійно ліквідатором банкрута без відповідного рішення комітету кредиторів є незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону-2343 усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Квартира АДРЕСА_1 є об'єктом житлового фонду, тому до складу ліквідаційної маси включена бути не може.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне. Проаналізувавши положення Закону-4212 можна зазначити, що законом встановлено правила для вчинення дій ліквідатором банкрута, організатором аукціону та іншими учасниками провадження у справі про банкрутство боржника при реалізації майна залежно від тих обставин, які складуться у процесі його реалізації. Однак, Законом-4212 на суд не покладено обов'язку прогнозувати наперед і визначати судовим рішенням: конкретний порядок реалізації конкретного майна; поведінку учасників провадження у справі про банкрутство боржника залежно від обставин, які можуть скластися; передбачати наперед наслідки ходу проведення аукціонів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги твердження скаржника, що зазначені в апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалах справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2016 у справі №10/2456 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді С.В. Сотніков

В.В. Шапран