ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2016 р. Справа №917/1083/16

за позовом Комунального підприємства «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління», м. Кременчук

до Приватного підприємства «МДСУ-11», м. Кременчук

про стягнення 12696,90 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 53-02/714/1 від 01.07.16р.

від відповідача: не з»явився

Розглядається позов про стягнення 12696,90 грн. Заборгованості за поставлений товар згідно видаткових накладних № РН-0000101 від 04.07.2013р., № РН-0000108 від 05.07.2013р.

Від представника позивача надійшло пояснення для залучення до матеріалів справи (вх. № 10545 від 25.08.16р.).

Позивач на позові наполягає.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з»явився.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює нез"явлення відповідача в судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 25.08.16р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив.

Відповідно до заявки ПП «МДСУ - 11» №110 від 02.06.2013 року відповідач просив відпустити 5,6 т. асфальто-бетонної суміші для виконання ремонту відмосток на об'єкті «Реконструкція будівель Кременчуцького краєзнавчого музею» вул. Жовтнева 2. Та додатково просить відпустити 1т. асфальто-бетонної суміші для виконання ремонту відмосток на об'єкті «Реконструкція будівель Кременчуцького краєзнавчого музею» вул. Жовтнева 2. Оплату гарантує.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до статей 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 207 ЦК України правочин (а отже і договір - як різновид правочину) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім того, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Згідно ч.1 ст. 181 ГК України допускає укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до заявки № 110 від 02.06.13р. позивач відповідачу виставив рахунок-фактуру № СФ-0000303 від 03.07.13р. на суму 5152,00 грн. та № СФ-0000313 від 05.07.13р. на суму 1288,00 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підставою для сплати за вищезазначеними Договорами є рахунки Продавця, надані вчасно та у відповідно оформленому вигляді.

Таким чином, Продавець, надавши Покупцю рахунок-фактуру № СФ-0000303 від 03.07.2013 року, № СФ-0000313 від 05.07.2013 року на отримання відповідного товару, виконав свої зобов'язання за Договором щодо поставки Товару Покупцю, а саме передав асфальтобетонної суміші на загальну суму 6440,00 грн.

Виконання Договору з боку позивача підтверджується видатковими накладними № РН-0000101 від 04.07. 2013 р. на суму 5152,00 грн., № РН-0000108 від 05.07. 2013 р. на суму 1288,00 грн., а також довіреностями на отримання товару № 28 від 03.07.2013 р. та № 29 від 05.07.2013 р.

Відповідач, отримавши товар, свої зобов'язання щодо сплати за отриманий товар не виконав.

Позивач відповідачу направив претензію вих. № 53-02/142 від 02.02.15р., на яку підприємство отримало відповідь ПП «МДСУ-11» вих. № 46 від 09.03.2015 р. про те, що підприємство погасить .зазначену суму заборгованості 6440,00 грн після отримання коштів за виконані роботи по реконструкції будівель Кременчуцького краєзнавчого музею від Замовника - КВП УКБ.

17.12.2015 р. позивачем відповідачу була направлена повторна претензія вих. № 53-02/1354 від 15.12.2015 p., яка отримана боржником 28.12.2015 p., залишена без відповіді та задоволення.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем, становить 6 440,00 грн.

Згідно з частиною 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 Цивільного Кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського Характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Ч. 2 ст. 509 ЦК України регламентує, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового

обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк | (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2, 7 ст. 193 Господарського Кодексу України суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 6440,00 грн. боргу обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не оспорена відповідачем та підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За обгрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума інфляційних нарахувань та 3% річних становить 5702,90 грн. та 554,00 грн. відповідно ( додатки 1,2 до позовної заяви).

Вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «МДСУ-11», 39600, Полтавська обл.., м. Кременчук, вул. Шевченко, 64, оф.7, на користь Комунального підприємства «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління», 39617, Полтавська обл., м. Кременчук вул. Махоркова, 35, код 03332033 6440,00 грн. боргу, 5702,90 грн. інфляційні втрати, 554,00 грн. 3% річних, 1378,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.08.16 р.

Суддя Киричук О.А.