ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р. Справа № 922/4622/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - не з'явився,

відповідача (боржника) - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ДВС - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту ДВС МУЮ (вх. №2191 Х/1-7) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.06.16 у справі

за позовом (стягувач) ТОВ "Автомагістраль", м. Миколаїв,

до (боржник) Дочірнього підприємства "Харківській облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", м. Харків,

за участю Департаменту ДВС МУЮ, м. Київ,

про стягнення 22897816,26 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2016 року (суддя Суслова В.В.) скарга Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за вх. №116 від 11.04.2016 року по справі № 922/4622/14 задоволена.

Визнано дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 неправомірними.

Скасовано постанову ВП № 50549780 від 01.04.2016 року про стягнення виконавчого збору.

Скасовано постанову ВП № 50549780 від 05.04.2016 року про арешт коштів боржника.

Департамент ДВС МУЮ із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану вище ухвалу скасувати, у задоволенні скарги Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити.

В судовому засіданні представник ДВС апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представники відповідача (боржника) в судовому засіданні та у відзиві проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2014р. у справі №922/4622/14 (суддя Суслова В.В.) позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства Харківській облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь ТОВ Автомагістраль суму основного боргу в розмірі 19967511,27 грн., 1034212,00 грн. інфляційних втрат, 218274,99 грн. 3% річних, 1677818,00 грн. пені, 73080,00грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 року задоволено частково апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Харківській облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України. Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року у справі №922/4622/14 в частині стягнення пені у розмірі 1677818,00 грн. скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з Дочірнього підприємства Харківській облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автомагістраль 1677818,00 грн. пені. Змінено в абзаці другому резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року у справі №922/4622/14 цифри та букву 73080і на 67725,13 грн. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року у справі № 922/4622/14 залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Автомагістраль на користь Дочірнього підприємства Харківській облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 2677,44 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

29 травня 2015 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 09 грудня 2014 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14 травня 2015 року були видані відповідні накази.

21 березня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження № 50549780 за заявою ТОВ "Автомагістраль".

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50549780 від 21.03.2016 року ДП "Харківський облавтодор" зобовязано було виконати вимоги виконавчого документу у строк до 7 (семи) днів.

Проте, як вказує скаржник, ДП "Харківський облавтодор" отримало постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50549780 від 21.04.2016 року лише 28.03.2016 року.

Враховуючи отримання боржником вищевказаної постанови лише 28.03.2016 року, після строку встановленого для добровільного виконання рішення суду, що позбавило боржника можливості виконати рішення самостійно, 30.03.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про відкладення виконавчого провадження відповідно до вимог 35 Закону України "Про виконавче провадження" строком до 31.03.2016 року.

31 березня 2016 року ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" подав до суду заяву про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження у справі №922/4622/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2016 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.04.2016 року) заяву Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задоволено та затверджено мирову угоду у справі № 922/4622/14 укладену сторонами 30.03.2016 року, тобто в той же день, коли Державна виконавча служба дала боржнику час для добровільного виконання рішення.

01.04.2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 567 772,33 грн. та 05.04.2016 року - постанову про арешт коштів боржника у розмірі 6 256 495,72 грн.

Зазначена вище мирова угода направлена на адресу ДВС 01.04.2016 року, а отримана останнім - 04.04.2016 року.

Боржник в обґрунтування скарги да дії ДВС зазначає, що оскільки 31.03.2016 року було затверджено вищезазначену мирову угоду, то державним виконавцем неправомірно винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 01.04.2016 року та про накладення арешту на кошти боржника від 05.04.2016 року, оскільки боржником, з урахуванням затвердження мирової угоди, виконано вимоги у семиденний строк встановлений для добровільного виконання.

Господарський суд першої інстанції, задовольняючи скаргу боржника на дії ДВС виходив з того, що державним виконавцем не вживались заходи з примусового виконання рішення, а боржник - ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" добровільно виконав рішення суду у встановлений строк шляхом затвердження мирової угоди.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення скарги Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Положеннями ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження на примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах у межах повноважень та у спосіб, визначеними цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій указує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначає, що в разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом.

З правового аналізу вищевказаної норми Закону вбачається, що самостійне виконання рішення повинно бути підтверджено документально та обов'язок надання такого підтвердження ДВС покладено на боржника.

З матеріалів справи вбачається, що боржнику було встановлено строк для добровільного виконання до 28.03.2016 та відкладено до 31.03.2016 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" до 31.03.2016 року боржник повинен був надати ДВС документальне підтвердження добровільного виконання рішення суду, проте, згідно матеріалів справи, копія ухвали про затвердження мирової угоди надійшла до ДВС лише 04.04.2016 року.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність порушень з боку ДВС при винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 01.04.2016 року та про накладення арешту на кошти боржника від 05.04.2016 року.

Щодо доводів заявника про те, що державним виконавцем не здійснювалось заходів примусового характеру, а тому, виконавчій збір не підлягає стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню.

Особливої уваги заслуговую останній абзац частини 1 названої статті Закону, відповідно до якого, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Таким чином, згідно названих положень чинного законодавства, для стягнення виконавчого збору важливий факт невиконання боржником рішення суду добровільно у встановлений строк, а не проведення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Посилання господарського суду першої інстанції та боржника на постанову Верховного Суду України у справі 3-217гс14 від 28.01.2015 року визнається колегією суддів недоречним, оскільки виконавче провадження, що було предметом розгляду у вказаній справі відбувалось у 2013 році, коли діяла інша редакція Закону України "Про виконавче провадження" і частина 1 статті 28 Закону на той час ще не містила положень вищезгаданого останнього абзацу.

За викладеного, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для задоволення скарги Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за вх. №116 від 11.04.2016 року по справі № 922/4622/14 про скасування постанови ВП № 50549780 від 01.04.2016 року про стягнення виконавчого збору та постанови ВП № 50549780 від 05.04.2016 року про арешт коштів боржника.

Вищевикладені обставини залишитись поза увагою місцевого господарського суду, а оскаржувана ухвала винесена за умов невірного застосування судом норм матеріального права, тому ця ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.06.2016 року скасувати.

У задоволенні скарги Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за вх. №116 від 11.04.2016 року по справі № 922/4622/14 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 01.09.2016 року

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Хачатрян В.С.