ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року Справа № 904/2994/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Сизько І.А., Антоніка С.Г.,

секретар судового засідання: Однорог О.В.,

представники сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карготранс": ОСОБА_1, довіреність №77 від 01.01.2016 р., представник;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест": представник у судове засідання не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 року у справі №904/2994/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карготранс", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 092 177 грн. 79 коп. та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карготранс", м.Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карготранс" (надалі ТОВ "Карготранс"), з урахуванням уточнень позовних вимог (заява від 17.05.2016 року), звернулось до Господарського суду Дніпропетровської з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (надалі - ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест") на свою користь 1 008 192 грн. основного боргу, 95 839 грн. 30 коп. пені, 46 105 грн. 31 коп. інфляційних втрат та 6 728 грн. 99 коп. 3% річних.

Від ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява про визнання договору суборенди вагонів №7503/15 від 11.09.2015 року, укладеного між ТОВ «Карготранс» та ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест", недійсним, яка ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі №904/2994/16 прийнята для спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 року у справі №904/2994/16 (суддя Фещенко Ю.В.) первісний позов задоволено частково; з ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" на користь ТОВ "Карготранс" стягнуто 1 008 192 грн. основного боргу, 95 839 грн. 30 коп. пені, 26 238 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 6 728 грн. 99 коп. 3% річних, 17 054 грн. 98 коп. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено; в задоволенні вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Апелянт на виклик суду не зявився, звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване зайнятістю його представника, що задоволенню не підлягає з огляду на обмеженість строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, встановленого ч.1 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, який в даному випадку спливає 08.09.2016 року. З клопотанням про продовження строку вирішення спору в порядку ч.3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України апелянт до суду не звертався.

ТОВ «Карготранс» проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника ТОВ «Карготранс», дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ "Карготранс" (суборендодавець, позивач) та ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (суборендар, відповідач) укладений договір суборенди вагонів № 7503/15 від 11.09.2015 року (надалі - договір), відповідно до умов якого суборендодавець зобов'язується передати у строкове платне користування вантажні вагони - зерновози, що знаходяться у власності Публічного акціонерного товариства "Лізингова компанія "Укртранслізинг", а суборендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування вагони та своєчасно й у повному обсязі проводити розрахунки, передбачені договором.

Номера, балансова вартість та кількість суборендованих вагонів фіксується в актах приймання-передачі, які є невідємною частиною договору, загальна кількість переданих вагонів є кількість всіх вагонів, зазначених в актах приймання-передачі (додаток 1) (п.1.3 договору).

Вагони можуть використовуватися тільки для безтарного перевезення нетоксичних і неотруйних, таких, що не злежуються, корозійно неактивних сипких вантажів, що вимагають захисту від атмосферних опадів згідно ДСТУ 385-99 (ГОСТ 30243.3-99) територією України, країн СНД і дальнього зарубіжжя (п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 05.02.2016 року до нього вагони передаються в суборенду строком до 31.03.2016 року включно. Строк суборенди може бути пролонгований шляхом підписання відповідної додаткової угоди. У будь-якому разі строк суборенди вагонів не може бути меншим, ніж чотири місяці з моменту підписання акту приймання передачі вагонів.

Згідно підписаного сторонами акту приймання-передачі №1 від 17.09.2015 року позивач передав відповідачу технічно справні вагони в кількості 34 одиниці (а.с.51-52); акту приймання-передачі №2 від 21.09.2015 року - в кількості 9 одиниць (а.с.53); акту приймання-передачі №3 від 27.09.2015 року - в кількості 1 одиниці (а.с.54).

Пунктами 2.2. та 2.3. договору передбачено, що підтвердженням технічного та комерційного стану вагонів є прийняття вагонів суборендарем на підставі довіреності від суборендодавця при передачі їх на станції, що вказана в заявці суборендаря. Передача вагонів в суборенду здійснюється на станції, що вказана з заявці суборендаря, яка узгоджена з суборендодавцем. Заявка надається суборендарем не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня передачі вагонів. Датою передачі вагонів є дата прибуття вагонів на обумовлену станцію, яка визначається календарним штемпелем у залізничній накладній.

Враховуючи положення укладеного між сторонами договору та приймаючи до уваги підписання ними актів приймання-передачі вагонів, колегія суддів дійшла висновку стосовно належного виконання ТОВ "Карготранс" обов'язку щодо надання ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" в суборенду обумовленого договором майна.

У пунктах 2.4 та 2.6 договору сторони визначили, що орендна плата суборендованих вагонів нараховується з дати, вказаної в акті приймання-передачі, враховуючи день підписання акту приймання-передачі обома сторонами. Нарахування орендної плати закінчується в дату, вказану в акті приймання-передачі вагонів з оренди, враховуючи день підписання акту приймання-передачі обома сторонами.

У відповідності до п. 3.6. договору фактом, підтверджуючим надання послуг суборендодавцем з надання вагонів в суборенду є акт надання послуг. Акт надання послуг складається щомісячно, у двох примірниках (по одному для суборендодавця і суборендаря). Акт надання послуг підписується суборендодавцем та суборендарем.

У відповідності до вказаних умов договору, між сторонами підписані наступні акти наданих послуг:

- акт № 1 від 30.09.2015 на суму 148 428 грн. 00 коп. (а.с.29-30);

- акт № 2 від 31.10.2015 на суму 355 185 грн. 60 коп. (а.с.31-32);

- акт № 3 від 30.11.2015 на суму 343 728 грн. 00 коп. (а.с.33-34);

- акт № 4 від 31.12.2015 на суму 340 603 грн. 20 коп. (а.с.35-37);

- акт № 5 від 31.01.2016 на суму 355 185 грн. 60 коп. (а.с.38-39);

- акт № 6 від 29.02.2016 на суму 332 270 грн. 40 коп. (а.с.40-41);

- акт № 7 від 31.03.2016 на суму 332 791 грн. 20 коп. (а.с.42-43).

Згідно п. 3.1 договору на момент його укладання орендна плата одного вагона за одну добу суборенди складає 217 грн. 00 коп. без урахування ПДВ. Оплата здійснюється з національній валюті України. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Зобов'язання суборендаря щодо сплати орендної плати за суборенду вагонів забезпечуються таким чином: суборендар здійснює авансові платежі у сумі, що становить вартість оренди вагонів за один місяць. Авансові платежі мають бути здійснені до початку кожного місяця надання в суборенду. За згодою суборендодавця можлива оплата за суборенду загонів (її частини) за звітний місяць протягом п'яти банківських днів місяця наступного за звітним, виходячи з фактичної кількості орендованих вагонів станом на останній день звітного місяця (п. 3.2. договору).

Датою нарахування орендних платежів є останній день поточного місяця (п. 3.3. договору). Передплачена сума орендної плати, що надійшла на рахунок суборендодавця та залишилася невикористаною на кінець місяця, зараховується в рахунок наступних платежів або повертається платникові в 5-денний термін від дня одержання його письмової заяви (п. 3.4. договору).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Отже, всього в період з вересня 2015 року по березень 2016 року орендна плата склала 2 208 192 грн.

З огляду на положення п. 3.2. договору строк оплати орендної плати за спірний період є таким, що настав.

У встановлений договором строк зобовязання по сплаті орендної плати за користування орендованим майном в період з вересня 2015 року по березень 2016 року ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" у повному обсязі не виконано. Ним здійснено сплату орендної плати наступним чином:

- 23.10.2015 року в сумі 400 000 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення № 1691 від 23.10.2015 року (а.с.44);

- 01.12.2015 року в сумі 200 000 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення № 2042 від 01.12.2015 року (а.с.45);

- 25.12.2015 року в сумі 350 000 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення № 2295 від 24.12.2015 року (а.с.46);

- 04.03.2016 року в сумі 250 000 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення № 499 від 04.03.2016 року (а.с.47).

Доказів сплати орендної плати за спірний період у повному обсязі ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» не надало, тому колегія судів, враховуючи, що факт наявності основного боргу доведений, документально підтверджений, вважає вимогу первісного позову про стягнення з нього основного боргу в сумі 1 008 192 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечення ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» з приводу суперечливості умов договору щодо обов'язку сплати орендної плати у вигляді авансових платежів, при тому, що пункт 3.3. договору визначає датою нарахування орендних платежів - останній день поточного місяця, та відповідно неможливість здійснення авансових платежів з огляду на невизначеність вартості місячної суми орендної плати до підписання між сторонами акту, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки як вже зазначено вище, умовами договору сторони альтернативно узгодили оплату суборендних платежів як у вигляді передоплати, так і протягом 5 банківських днів місяця, наступного за звітним виходячи з фактичної кількості оренди вагонів станом на останній день звітного місяця, отже суборендар мав здійснити платежі у відповідності до п.п. 3.1, 3.2 договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 Цивільного кодеку України).

Пунктом 8.3. договору сторони погодили, що в разі несвоєчасного (або не в повному обсязі) перерахування орендної плати, суборендар сплачує суборендодавцеві орендну плату відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який вона нараховується від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

ТОВ «Карготранс» нараховано та предявлено до стягнення пені за період прострочення з 13.01.2016 року по 16.05.2016 року у розмірі 95 839 грн. 30 коп.; 3% річних за період з 13.01.2016 року по 16.05.2016 року у розмірі 6 728 грн. 99 коп., інфляційних збитків за період з 13.01.2016 року по 30.04.2016 року в розмірі 46 105 грн. 31 коп.

Колегією суддів перевірено вищезазначені розрахунки та встановлено, що під час їх проведення були допущені арифметичні помилки при нарахуванні пені та 3% річних та помилки при розрахунку інфляційних збитків (в розрахунок не включений період часу, де мала місце дефляція).

Враховуючи викладене, вимоги ТОВ «Карготранс» в частині стягнення з ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" пені та 3% річних підлягають задоволенню у межах пред'явлених до стягнення сум, інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в сумі 26 238 грн. 64 коп.

ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» подана та прийнята місцевим господарським судом до сумісного розгляду з первісним позовом зустрічна позовна заява, в якій воно просить суд визнати недійсним договір суборенди вагонів № 7503/15 від 11.09.2015 року, укладений між сторонами.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що з боку ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» договір підписано менеджером по транспортно-експедиторській діяльності ОСОБА_2, який не був уповноважений на такі дії, тому договір, за твердженням заявника, у відповідності до статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

Підставою недійсності правочину, згідно ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зі сторони ТОВ "Карготранс" договір підписано заступником генерального директора ОСОБА_3, якому відповідно до довіреності №61 від 08.06.2015 року зі строком дії до 31.12.2015 року (а.с.28) надано право, зокрема, укладати прибуткові та видаткові договори.

Зі сторони ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" договір підписано менеджером по транспортно-експедиторській діяльності ОСОБА_2, якому відповідно до довіреності №18 від 27.02.2015 року зі строком дії до 31.12.2015 року (а.с.27) надано право, зокрема, підписувати всі необхідні документи від імені товариства, у тому числі договори, додатки до них, акти, протоколи та інші документи, а також вчиняти всі дії, передбачені чинним законодавством України для виконання цієї довіреності. Довіреність видана директором ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" ОСОБА_4, якій у відповідності до п. 12.5 Статуту товариства надано право у межах своєї компетенції самостійно приймає рішення про укладення договорів та здійснення операцій, що не потребують попереднього затвердження або одержання згоди загальних зборів учасників; підписувати та видавати довіреності.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" вчинені дії, які свідчать про схвалення правочину, а саме: в період з 23.10.2015 року по 04.03.2016 року ним сплачено чотирма платежами орендну плату в загальній сумі 1 200 000 грн.; при цьому в призначенні платежу вказано: передплата (оплата) за суборенду вагонів згідно з договором №7503/15 від 11.09.2015 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи зустрічного позову не доведені належними доказами, отже він задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 року у справі №904/2994/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.А. Сизько

Суддя С.Г. Антонік

(Повний текст постанови складено 05.09.2016 року).