ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 Справа № 917/650/16

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмережбудмонтаж", 39630, м. Кременчук, вул. Редутна, 48

Про стягнення 13 955,99 грн. - збитки, спричинені відповідачем в результаті завищення вартості будівельних робіт за умовами Договорів будівельного підряду: від 03.04.2014 р. № 03-04-14/1 на суму 2 702,63 грн.; від 30.04.2014 р. № 30-05-14/1 на суму 71,75 грн.; від 06.08.2014 р. № 06-08-14/1 на суму 494,29 грн. (в частині необґрунтованості величин ставки єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) та завищення цих робіт на суму 10 687,32 грн., в звязку з не підтвердженням понесених витрат по придбанню матеріалів і перевезенню сміття, придбаних талонів (за висновками фінансової інспекції по матеріалах планової виїзної ревізії позивача за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р., акт ревізії № 06-21/61 від 27.10.2015 р.).

Суддя Бунякіна Ганна Іванівна.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1 (див. протокол);

від відповідача - відсутні (див. протокол).

18.07.2016 р. в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення, дотримуючись приписів ст. 85 ГПК України, та залучено її до матеріалів справи.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях 19.05.2016 р. та 14.07.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору : розглядається позовна заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмережбудмонтаж" 13 955,99 грн. - збитки, спричинені відповідачем в результаті завищення вартості будівельних робіт за умовами Договорів будівельного підряду: від 03.04.2014 р. № 03-04-14/1 на суму 2 702,63 грн.; від 30.04.2014 р. № 30-05-14/1 на суму 71,75 грн.; від 06.08.2014 р. № 06-08-14/1 на суму 494,29 грн. (в частині необґрунтованості величин ставки єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) та завищення цих робіт на суму 10 687,32 грн., в звязку з не підтвердженням понесених витрат по придбанню матеріалів і перевезенню сміття, придбаних талонів (за висновками фінансової інспекції по матеріалах планової виїзної ревізії позивача за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р., акт ревізії № 06-21/61 від 27.10.2015 р.).

Свої доводи позивач мотивує наступним:

(1) між сторонами у справі укладено договори будівельного підряду № 03-04-14/1 від 03.04.2014 року (в редакції додаткової угоди № 1 від 22.09.2014 року), № 06-08-14/1 від 06.08.2014 року та договір підряду № 30-05-14/1 від 30.04.2014 року. За наведеними договорами підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмережбудмонтаж" - виконував роботи за договірними цінами. При визначенні вартості виконаних робіт до загальновиробничих витрат враховано суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування зі ставкою 38,52 %.

(2) згідно акту Державної фінансової інспекції в Полтавській області № 06-21/61 від 27.10.2015 року планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року ТОВ «Укрмережбудмонтаж» не підтверджено даними бухгалтерського обліку понесення витрат по придбанню матеріалів та по перевезенню сміття, придбання талонів на суму 10 687,32 грн., а також зайво нараховано та сплачено коштів єдиного соціального внеску на суму 3 268,67 грн.

Таким чином ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 13 955,99 грн.

(3) 07.12.2015 року з метою запобігання зверненню до господарського суду для примусового стягнення матеріальної шкоди (збитків), завданої підприємству, позивач звернувся до відповідача з листом № 29-17/3204, яким просив усунути вищезазначені недоліки шляхом надання коригуючих актів виконаних робіт форми КБ-2в. Будь-якого реагування з боку ТОВ не надходило.

Резюмуючи наведеному, позивач робить висновок, що відмічене дає підстави для стягнення спірної суми на відповідні бюджетні рахунки в судовому порядку.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, повідомлений належним чином про дату, час місце проведення судового засідання.

Останній проти позову заперечує за мотивами відзиву № 01/05-1 від 10.05.2016 року (вх. № 5933 від 16.05.2016 року), оскільки позивачем виконані роботи прийнято без зауважень, акти прийому-передачі перевірені і підписані, претензії щодо якості виконаних робіт відсутні. Товариство вважає неправомірним посилання ОКВП "ПТЕ" на висновки ревізії ДФІ, оскільки складений акт не є рішенням суду. Тобто, викладені у ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, а вимога про усунення порушень не є підставою для стягнення з відповідача грошових коштів.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши докази, суд - в с т а н о в и в, що вимоги позивача не є обґрунтованими як нормами матеріального права, так і документально, а отже задоволенню не підлягають, з огляду на наступне:

Як засвідчують матеріали справи, так і озвучені пояснення представника позивача в судових засіданнях, підставою для звернення з даним позовом є висновки ревізора на стор. 28-35 акту Державної фінансової інспекції в Полтавській області № 06-21/61 від 27.10.2015 року планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року (а. с . 38-41).

За цим актом констатовано, що між сторонами укладено договори будівельного підряду:

- від 03.04.2014 року № 03-04-14/1, де підрядник зобов'язувався виконати ремонт покрівель, що належать ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Договірна ціна складає 710 000,00 грн.;

- від 30.04.2014 року № 30-05-14/1, де підрядник зобов'язувався виконати реконструкцію системи вентиляції котельні по вул. Червоноармійська,7 в м. Полтава, що належить ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Договірна ціна складає 15 000,00 грн.;

- від 06.08.2014 року № 06-08-14/1, де підрядник зобов'язувався виконати ремонт покрівлі по вул. Червоноармійська,7 в м. Полтава, що належать ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Договірна ціна складає 90 438,73 грн.;

Згідно п. 3.2 договорів договірна ціна є динамічною. При проведенні розрахунків між сторонами складено та підписано акти ф. Кб-2в та довідки ф. Кб-3 та встановлено, що за договором будівельного підряду від 03.04.2014 року № 03-04-14/1 з додатковою угодою від 22.09.2014 року № 1 роботи виконано на суму 663 388,66 грн.; за договором підряду від 30.04.2014 року № 30-05-14/1 - на суму 14 830,80 грн.; за договором будівельного підряду від 06.08.2014 року № 06-08-14/1 - на суму 90 438,73 грн.

При визначенні вартості виконаних робіт до загальновиробничих витрат враховано суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (II блок), обраховані зі ставкою 38,52 %.

Однак, згідно із наданими до перевірки Звітами про суми нарахованої плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів в квітні-жовтні 2014 року, середньооблікова кількість штатних працівників становить від 15 до 17 чоловік, застрахованих у пенсійному фонді України, на заробітну плату яких сплачувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду країни у відповідності до 52 класу професійного ризику виробництва зі ставкою 38,852 % для штатних працівників та 34,7 % для працівників, які виконували роботи за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 4.2.2 ДСТУ Б Д.1.3-:2013 "Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва", прийнятого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 року № 405, відрахування на загальнообов'язкове державне пенсійне та соціальне страхування визначаються з норм, установлених законодавством.

Внаслідок неврахування положень п. 4.1.1, 4.1.3, 4.2.2, 4.3.5 вказаної Настанови Національного стандарту України в частині необґрунтованості величин ставки єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при визначенні сум загальновиробничих витрат II блоку, вартість будівельних робіт завищено за договором будівельного підряду від 03.04.2014 року № 03-04-14/1 на суму 2 702,63 грн., за договором підряду від 30.04.2014 року № 30-05-14/1 на суму 71,75 грн., за договором будівельного підряду від 06.08.2014 року № 06-08-14/1 на суму 494,29 грн., всього на суму 3 268,67 грн.

Таким чином, ТОВ "Укрмережбудмонтаж" включено до актів виконаних робіт витрати в завищених обсягах, що є порушенням ст. 877 ЦК України.

Відповідно до пп.6.4.4, 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 за динамічної договірної ціни прямі витрати при визначенні вартості нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи із фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийняти у договірній ціні.

Даними бухгалтерського обліку ТОВ "Укрмережбудмонтаж" не підтверджено понесених витрат з придбання матеріалів та перевезення сміття, придбаних талонів, чим порушено вимоги пп.6.4.4, 6.4.4.1 ДСТУТЩЛЛ-1:2013, чим завищено вартість виконаних робіт на суму 10 687,32 грн. з ПДВ.

Таким чином ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 13 955,99 грн.

07.12.2015 року позивач звернувся до відповідача з листом № 29-17/3204, яким просив усунути вищезазначені недоліки шляхом надання коригуючих актів виконаних робіт форми КБ-2в. Будь-якого реагування з боку ТОВ не надходило.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 13 955,99 грн. збитків, спричинених відповідачем в результаті завищення вартості будівельних робіт за умовами Договорів будівельного підряду: від 03.04.2014 р. № 03-04-14/1 на суму 2 702,63 грн.; від 30.04.2014 р. № 30-05-14/1 на суму 71,75 грн.; від 06.08.2014 р. № 06-08-14/1 на суму 494,29 грн. (в частині необґрунтованості величин ставки єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) та завищення цих робіт на суму 10 687,32 грн., в звязку з не підтвердженням понесених витрат по придбанню матеріалів і перевезенню сміття, придбаних талонів (за висновками фінансової інспекції по матеріалах планової виїзної ревізії позивача за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р., акт ревізії № 06-21/61 від 27.10.2015 р.).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України).

Договори підряду укладені між позивачем та відповідачем у формі вільного волевиявлення сторін та виконані сторонами. Вони не розірваними та не визнані недійсними у судовому порядку. Акти приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в складено у двосторонньому порядку та підписано представниками обох сторін. Жодних зауважень або заперечень під час прийняття виконаних відповідачем робіт позивачем не заявлено. Вказані обставини не спростовуються позивачем.

(2) Відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

З огляду на викладене та приписи ст. 623 ЦК України для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення : протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.). Оскільки протиправність поведінки завдавача шкоди є однією із підстав відповідальності, шкода, завдана правомірними діями за загальним правилом не відшкодовується.

Відповідно до пункту 6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/215 від 01.04.1994 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди", для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як вбачається з матеріалів справи, обсяги та вартість робіт, відображені в актах виконаних робіт, підписаних позивачем та відповідачем, відповідають обсягам та вартості, які визначені у відповідній проектно-кошторисній документації. Документальних доказів, які б свідчили про неправомірні дії відповідача у завищенні вартості послуг та нанесенні збитків, позивачем не надано.

Вказане свідчить про недоведеність вчинення відповідачем протиправних дій у вигляді завищення ним вартості підрядних робіт, що виключає притягнення останнього до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків з огляду на відсутність повного складу правопорушення.

Крім того, предметом доказування в даній справі, враховуючи зміст позовних вимог, є встановлення наявності або відсутності факту порушення відповідачем вимог законодавства при виконанні зобов'язань за договорами підряду. Однак, акт ревізії державної фінансової інспекції не є належним і допустимим доказом на підтвердження порушення відповідачем зобов'язань за договорами і завдання позивачеві збитків. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Таким чином, позивачем не доведено наявності усіх фактів, які б давали підстави для стягнення збитків.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки:

- позивачем не доведено чотирьох складових правопорушення відповідно до чинного законодавства (наявність неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та понесеними позивачем збитками і розміром відшкодування) з боку відповідача;

- позивачем не надано доказів щодо понесення збитків у розмірі ціни позову;

- відсутні повноваження у теплопостачальної організації щодо поповнення бюджетних надходжень за висновками ДФІ,

підстави для задоволення позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Повне рішення складено 28.07.2016 р.

Суддя Г.І.Бунякіна