ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2016 р. Справа № 911/1811/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз, Київська обл., м. Боярка

до Національного університету державної податкової служби України, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 137175,34 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 1-184 від 22.12.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов № 772/01-12 від 12.07.2016р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Національного університету державної податкової служби України (далі - відповідач) про стягнення 137175,34 грн., з яких 118302,54 грн. заборгованості по оплаті послуг з транспортування природного газу в лютому-березні 2016 року, 12816,32 грн. пені, 912,93 грн. 3% річних та 5143,55 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов типового договору № 094202R12HFBO16 від 03.03.2016 р. та Договору в редакції додаткової угоди № 1 відповідач не розрахувався з позивачем за отримані в лютому та березні 2016 р. послуги з транспортування природного газу, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 118302,54 грн. У звязку з наявністю зазначеної заборгованості відповідачу на підставі п. 8.2. договору нараховано 12816,32 грн. пені, та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 912,93 грн. 3% річних та 5143,55 грн. інфляційних втрат. Всього сума позову становить 137175,34 грн.

26.07.2016 р. до господарського суду від представника відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що типовий договір розподілу природного газу № 094202R12HFBO16 від 03.03.2016 р. виконаний у повному обсязі. Також відповідач посилається на те, що позивачем не було пред`явлено претензій до Національного університету державної податкової служби України як до юридичної особи, що реорганізується.

09.08.2016 р. до господарського суду від представника відповідача надійшла заява про залучення правонаступника, в якій він просить залучити до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 державної фіскальної служби України, код 40233365, як правонаступника Національного університету державної податкової служби України, посилаючись на те, що Національний університет державної податкової служби України реорганізований шляхом злиття в ОСОБА_3 державної фіскальної служби України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 1184-р «Про утворення ОСОБА_3 державної фіскальної служби України» та наказу Державної фіскальної служби України від 15.01.2016 р. № 34 «Про утворення ОСОБА_3 державної фіскальної служби України». На підставі викладеного відповідач вважає, що ОСОБА_3 державної фіскальної служби України є правонаступником Національного університету державної податкової служби України.

Зазначена заява судом не задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 1184-р передбачено погодитися з пропозицією Міністерства освіти і науки та Державної фіскальної служби щодо утворення ОСОБА_3 державної фіскальної служби України, реорганізувавши шляхом злиття Національний університет державної податкової служби України, Державний науково-дослідний інститут митної справи, Науково-дослідний інститут фінансового права з віднесенням його до сфери управління Державної фіскальної служби.

Відповідно до п. 1 Наказу Державної фіскальної служби України від 15.01.2016 р. № 34 утворено ОСОБА_3 Державної фіскальної служби України, реорганізувавши шляхом злиття Національного університету ДПС України (), Державного науково-дослідного інституту митної справи (), Науково-дослідного інституту фінансового права ().

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. (ч. 2 ст. 104 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Частиною 3 ст. 107 ЦК України передбачено, що передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час прийняття рішення Національний університет ДПС України (код 02973089) знаходиться в стані припинення за рішенням засновників. Запис про припинення вказаної юридичної особи в реєстр не внесений. Отже, відповідач не є таким, що припинився.

Крім того, відповідачем не надано суду передавального акта, з якого б вбачалося, що зобов`язання щодо якого виник спір передано правонаступнику.

Таким чином, оскільки діяльність відповідача ще не припинена шляхом реорганізації (злиття), то підстави для здійснення судом процесуального правонаступництва відсутні.

В судових засіданнях 14.06.2016 р., 12.07.2016 р., 26.07.2016 р., 09.08.2016 р. булу оголошено перерви до 12.07.2016 р., 26.07.2016 р., 09.08.2016 р. та 16.08.2016 р. відповідно.

Представник позивача в судових засіданнях 14.06.2016 р., 12.07.2016 р., 26.07.2016 р., 09.08.2016 р. та 16.08.2016 р. підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судових засіданнях 14.06.2016 р., 12.07.2016 р., 26.07.2016 р., 09.08.2016 р. та 16.08.2016 р. заперечував проти позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016 р. між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (Оператор газорозподільної системи) та Національним університетом державної податкової служби України (Споживач) укладено типовий договір № 094202R12HFBO16 розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором обсягів природного газу, які належать Споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 2.1. договору за цим договором Оператор зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата вартості послуги Оператора з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2. договору).

Пунктом 12.1. договору передбачено, що він укладається на невизначений строк та діє з 01.01.2016 р. по 31.03.2016 р.

03.03.2016 р. між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (Оператор газорозподільної системи) та Національним університетом державної податкової служби України (Споживач) укладено Додаткову угоду № 1 до типового договору № 094202R12HFBO16 розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони прийшли до згоди доповнити Договір пунктом 2.4., підпунктом 2.4.1. та пунктами 2.5. та 2.6.

Згідно з п. 2.4 Договору в редакції Додаткової угоди річний плановий обсяг розподілу природного газу на 2016 рік складає 246,948 тис. куб.м.

Підпунктом 2.4.1. сторони погодили планові обсяги розподілу природного газу по місяцях (куб.м.), а саме: 1 квартал 2016 р.: січень - 246948 куб.м.; лютий 0 куб.м.; березень 0 куб.м.; 2 квартал 2016 р.: квітень 0 куб.м.; травень 0 куб.м.; червень 0 куб.м.; 3 квартал 2016 р.: липень 0 куб.м.; серпень 0 куб.м.; вересень 0 куб.м.; 4 квартал 2016 р.: жовтень 0 куб.м.; листопад 0 куб.м.; грудень 0 куб.м.

Згідно з п. 2.5 Договору в редакції Додаткової угоди загальна сума Договору складається із місячних сум вартості розподіленого газу Споживачеві за даним Договором.

На виконання умов договору позивач у січні 2016 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу в об`ємі 246948 куб.м., що підтверджується підписаним сторонами актом № 12120286 наданих послуг з транспортування природного газу (на розподіл природного газу) за січень 2016 р. від 31.01.2016 р. З зазначеного акта вбачається, що вартість транспортування 246948 куб.м. природного газу складає 158599,88 грн.

15.03.2016 р. відповідачем сплачено позивачу 158599,88 грн. вартості послуг з розподілу природного газу з січень 2016 р., що підтверджується платіжним дорученням № 188 від 12.03.2016 р., яке проведено банком 15.03.2016 р.

Позивачем також було надано відповідачу послуги з розподілу природного газу у лютому 2016 р., що підтверджується підписаним сторонами актом № 12120286 наданих послуг з транспортування природного газу (на розподіл природного газу) за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р., з якого вбачається, що обсяг газу становить 83501 куб.м., а вартість транспортування 83501 куб.м. природного газу складає 53627,69 грн.

Також позивачем було надано відповідачу послуги з розподілу природного газу у березні 2016 р., що підтверджується підписаним сторонами актом № 12120286 наданих послуг з транспортування природного газу (на розподіл природного газу) за березень 2016 р. від 31.03.2016 р., з якого вбачається, що обсяг газу становить 100702 куб.м. Позивачем також надано суду акт № 12120286 наданих послуг з транспортування природного газу (на розподіл природного газу) за березень 2016 р. від 31.03.2016 р., який підписаний тільки позивачем, в якому також зазначено, що вартість транспортування 100702 куб.м. природного газу складає 64674,85 грн.

Відповідачем не оплачена вартість отриманих у лютому 2016 р. та у березні 2016 р. послуг з розподілу природного газу.

Вартість наданих відповідачеві послуг у лютому 2016 р. та у березні 2016 р. позивач просить суд стягнути з відповідача, посилаючись на порушення останнім умов типового договору № 094202R12HFBO16 від 03.03.2016 р. та Додаткової угоди № 1 до нього.

Проте, вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як вже зазначалося, згідно з п. 2.4 Договору № 094202R12HFBO16 розподілу природного газу в редакції Додаткової угоди від 03.03.2016 р. річний плановий обсяг розподілу природного газу на 2016 рік складає 246,948 тис. куб.м.

Частиною 4 ст.180 ГК України передбачено, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Послуги з розподілу вказаного річного обсягу природного газу за договором, який є підставою позову, повністю надано у січні 2016 р., що підтверджується підписаним сторонами актом № 12120286 наданих послуг з транспортування природного газу (на розподіл природного газу) за січень 2016 р. від 31.01.2016 р., та передбачено підпунктом 2.4.1. Договору в редакції Додаткової угоди, яким сторони погодили планові обсяги розподілу природного газу по місяцях (куб.м.).

Станом на час укладення 03.03.2016 р. Додаткової угоди № 1 до типового договору № 094202R12HFBO16 розподілу природного газу позивачем вже були надані відповідачу послуги з розподілу природного газу у лютому 2016 р., проте сторони не передбачили, що обсяг розподілу газу у лютому (83501 куб.м.) входить до предмету договору, що вбачається зі змісту п. 2.4 та підпункту 2.4.1. Додаткової угоди.

Насупроти, пунктом 2.6. Договору в редакції Додаткової угоди сторони погодили, що загальна планова сума вартості цього Договору на 2016 рік станом на дату підписання Додаткової угоди становить 158599,88 грн. В разі перевищення зазначеної суми сторонами укладається відповідна додаткова угода.

Як встановлено судом, 15.03.2016 р. відповідачем повністю сплачено позивачу 158599,88 грн. вартості послуг з розподілу природного газу з січень 2016 р.

Додаткової угоди, якою було б передбачено перевищення вказаної суми, сторонами не укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені в договорі.

Таким чином, типовий договір № 094202R12HFBO16 від 03.03.2016 р. розподілу природного газу сторонами виконано в повному обсязі.

Надані позивачем відповідачу послуги з розподілу природного газу у лютому 2016 р. та у березні 2016 р. не входять до предмету договору, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог. Підстави позову визначає позивач.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 118302,54 грн. заборгованості по оплаті послуг з транспортування природного газу в лютому-березні 2016 року, які обґрунтовані неналежним виконанням типового договору № 094202R12HFBO16 від 03.03.2016 р. та Додаткової угоди № 1 до нього, є такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості, обґрунтувавши вимогу відповідними підставами.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про стягнення 118302,54 грн. заборгованості, то позовні вимоги про стягнення 12816,32 грн. пені, 912,93 грн. 3% річних та 5143,55 грн. інфляційних втрат, які є похідними, також не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 26.08.2016 р.