ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.16р. Справа № 904/4802/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль", м. Київ

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс", м Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 98968,38 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 16/05 від 16.05.2016 року, представник

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" заборгованість у розмірі 98 968,38 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача-1.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору підряду (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ") №ТЧ-5/80 від 12.03.2015 року в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги. Разом з тим, зобов'язання відповідача-1 за виконання обумовленого договору підряду перед позивачем забезпечені порукою, де поручителем виступає відповідач-2, а тому позивач просить стягнути суму солідарно з відповідачів-1 та 2.

04.07.2016 року від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва.

Ухвалою суду від 20.07.2016 року було замінено відповідача ОСОБА_2 підприємство "Одеська залізниця" Служба локомотивного господарства на належного Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

05.07.2016 року від відповідача-2 надійшов відзив на позов, згідно якого визнає позовні вимоги щодо основного боргу у розмірі 98968,38 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з нього пені, 3% річних та індексу інфляції у загальному розмірі 30662,39 грн. заперечує, оскільки вважає, що порука в цій частині припинилась, бо вказані грошові вимоги не були заявлені до відповідача-2 в строк до 12.03.2016 року (шестимісячний строк дії поруки).

20.07.2016 року позивачем подані заперечення на відзив відповідача-2, згідно яких вважає що вчасно звернувся до відповідача-2 з вимогою щодо сплати основного зобов'язання, а оскільки згідно договору поруки відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 обов'язку з оплати послуг за договором підряду №ТЧ-5/80 від 12.03.2015 року на суму не більше 99900,00 грн., а також за сплату боржником штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті послуг, позивач вважає, що вимога пред'явлена відповідачу-2 про погашення основного боргу поширюється і на обов'язок погасити штрафні санкції.

03.08.2016 року відповідачем-1 подано клопотання про зупинення провадження у справі №904/4802/16 до набрання законної сили рішенням рішення суду по справі №916/2047/16 за позовом Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" про визнання недійсними договорів підряду №ТК20/02 від 25.02.2015 року, №ТК21/02 від 16.03.2015 року. №ТК22/02 від 23.03.2015 року, №Т/ТЧ-6/74у від 06.03.2015 року, №ТЧ5/80 від 12.03.2015 року, №ТЧ5/86 від 06.03.2015 року. Клопотання мотивоване тим, що предметом розгляду даної справи є заборгованість, яка виникла внаслідок порушення умов договору підряду №ТЧ5/80 від 12.08.2015 року, визнання недійсним якого є предметом спору по справі №916/2047/16, а тому вирішення справи №916/2047/16 може суттєво вплинути на рішення по даній справі.

Позивач проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечує, зазначає, що розглядаючи позовні вимоги по даній справі, суд має перевірити правомірність укладення даного договору та надати належну оцінку при стягненні заборгованості по наданим послугам за договором підряду, у тому числі і питанню додержання відповідачем-1 законодавства України по державній закупівлі.

Розгляд справи відкладався з 06.07.2016 року на 20.07.2016 року, з 20.07.2016 року на 03.08.2016 року, з 03.08.2016 року на 17.08.2016 року.

В судове засідання 17.08.2016 року представники відповідачів-1,2 не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

16.08.2016 року представником відповідача-1 подано клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі без участі представника. Клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване відсутністю залізничних квитків.

Суд зазначає, що крім залізниці існує автобусне сполучення, залізничне сполучення з пересадками, а також можлива участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Отже, клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що матеріалів справи достатньо для прийняття рішення.

В судовому засіданні 17.08.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12.03.2015 року між ОСОБА_2 підприємством "Одеська залізниця" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" (підрядник) було укладено договір підряду (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ") №ТЧ-5/80, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобовязується виконати за завданням замовника на свій ризик і відповідно до умов цього договору послуги з технічного обслуговування (ТО) блоків системи "Дельта-СУ" згідно Додатку №1 та здати результати послуг замовнику, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконані підрядником послуги відповідно до умов цього договору.

Підрядник виконує послуги з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" за рахунок власних сил та засобів на суму, яка не перевищує вказану у п 3.1 даного договору. Вартість послуг на технічне обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" визначається на підставі Додатку №1, який є невід'ємною частиною договору (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Згідно з п. 2.1.1 підрядник зобов'язується виконати послуги з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" за письмовими заявками замовника на адресу підрядника згідно п. 1.1. договору. Відповідальність за якість наданих послуг несе підрядник.

Замовник, в свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити виконані підрядником послуги відповідно до умов цього договору (п.2.2.1 договору).

Відповідно до п.3.1 договору сума договору складає 99 900,00 грн. з ПДВ 16 650,00 грн. Вартість послуг з технічного обслуговування блоків системи "Дельта-СУ" визначена на підставі Додатку №1, який включає всі витрати підрядника (п.3.2 договору).

Даний договір набуває юридичної сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року, а в частині виконання обов'язків до повного їх виконання сторонами (п.5.1 договору).

Порядок виконання здачі і приймання послуг обумовлений у розділі 6 договору, а саме: у випадку потреби виконання ТО блоків системи "Дельта-СУ" рішення про початок виконання технічного обслуговування приймає замовник про що письмово повідомляє підрядника. Замовник самостійно (та згодою підрядника) або у присутності підрядника проводе демонтаж блоків системи "Дельта-СУ", які потребують ТО з послідуючим оформленням акту демонтажу блоків системи "Дельта-СУ". Акт складається у двох примірниках які мають однакову юридичну силу. Представник замовника самостійно транспортує блоки системи "Дельта-СУ" підряднику для проведення технічного обслуговування. При визначенні об'єму послуг з технічного обслуговування підрядником в присутності представника замовника складається дефектний ОСОБА_1 згідно Додатку №2, а також, при погодженні сторонами об'єму послуг складається ОСОБА_1 приймання-передачі за підписами представників сторін. Якщо замовник не згоден з обсягом послуг з технічного обслуговування, він має право відмовитися від їх проведення з письмовим обґрунтуванням свого рішення на ім'я підрядника. Здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за актом приймання-передачі наданих послуг з послідуючим оформленням акту приймання-передачі послуг згідно додатку №3. Виправлення недоліків виконаних послуг проводиться підрядником без додаткової оплати в погоджені з замовником терміни (пункти 6.1-6.7 договору).

Сторонами погоджено та підписано додатки до договору.

На виконання умов договору позивачем надані відповідачу-1 послуги з технічного обслуговування блоків систем СКПРТ "Дельта-СУ", що підтверджується актами здачі-приймання №1 від 16.03.2015 року на суму 30033,90 грн., №2від 16.03.2015 року на суму 34788,36 грн., №3 від 17.03.2015 року на суму 1290,60 грн., №4 від 17.03.2015 року на суму 32855,52 грн.

Загалом надано послуги на суму 98968,38 грн., про що позивачем також складено та зареєстровано у ОСОБА_2 податковій службі України податкові накладні по кожному акту окремо, що підтверджується доданими до позовної заяви квитанціями (а.с.32).

Відповідно до п.4.1 договору розрахунок за надані послуги здійснюються протягом 120 банківських днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних, послуг. Ціни на послуги встановлюються в національній валюті України. Вид розрахунку -безготівковий, шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок підрядника.

Позивач зазначає, що відповідачем-1 надані послуги з технічного обслуговування блоків систем СКПРТ "Дельта-СУ" не оплачені, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 98968,38 грн.

Разом з тим, 12.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" (кредитор) укладено договір поруки №12/03, у відповідності до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ОСОБА_2 підприємством "Одеська залізниця", Служби локомотивного господарства (боржник) щодо виконання обов'язків з оплати послуг, наданих кредитором боржнику за договором підряду № ТЧ-5/80 (на виконання послуг з технічного обслуговування блоків систем "Дельта-СУ") від 12.03.2015 року, укладеним між кредитором та боржником (надалі - Основний договір), на суму не більше ніж 99 900, 00 грн., а також за сплату боржником штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті послуг за Основним договором (п.1.1 договору поруки).

Згідно з п.1.2 договору поруки у випадку порушення боржником обов'язку з оплати послуг, зазначеного в п. 1.1 цього договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору поруки поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку з оплати послуг за Основним договором, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк протягом 10 робочих днів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора. У випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Основним договором у повному обсязі, кредитор зобов'язується передати поручителю всі документи, що підтверджують обов'язок боржника у 7 - денний строк з дня виконання обов'язку.

Позивач вказує, що відповідачами - 1,2 заборгованість у розмірі 98968,38 грн. не погашено, що і є причиною виникнення спору.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем -1 за своєю правовою природою регулюються положеннями про договір підряду, а відносини між позивачем та відповідачем-2 положеннями про договір поруки.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

З огляду на умови п. 4.1 договору строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Разом з цим, як зазначено вище, зобов'язання відповідача-1 за виконання договору підряду забезпечені порукою, а тому відповідачі-1 та 2 мають відповідати за цими зобов'язаними як солідарні боржники.

Пунктами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У п. 3.1. Договору поруки зазначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016 року, а в частині виконання обов'язків до повного їх виконання сторонами.

При цьому, пунктами 3.2 - 3.5 договору поруки передбачено, що порука припиняється:

- з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності;

- якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем;

- у разі переведення боргу на іншу особу, якщо Поручитель не поручився за нового боржника;

- якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (п.3.5. Договору).

Оскільки умовами основного договору визначена поетапна оплата послуг (по кожному акту), то п. 3.5 договору є спеціальним по відношенню до загальної норми п.3.1. Договору.

Тобто договір містить застереження про припинення поруки у випадку не пред'явлення кредитором позову протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання вимоги.

Суд звертає увагу на різницю термінів строк дії договору та строк дії поруки. Порука щодо окремого зобов'язання може припинитися і до закінчення загального строку дії договору. Це правило застосовується і до розглядуваних обставин.

Строк виконання основного зобов'язання (по всіх етапах) є таким, що настав 09.09.2015 року, а отже шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителя закінчився 09.03.2016 року (з урахуванням того, що 08.03.2016 року є вихідним днем).

Крім того, п. 3.4 договору поруки передбачено припинення поруки у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Матеріалами справи підтверджується, що 21.01.2016 року позивач звертався до відповідача-2 з вимогою (вих. №21/01/1) щодо погашення грошового зобов'язання у розмірі 98968,38 грн.

У той же час, з позовом до суду позивачем звернувся лише 07.06.2016 року, що підвереджується відбитком календарного штемпеля канцелярії суду, тобто також поза межами встановленого у договорі поруки та законодавстві строку пред'явлення вимоги.

За викладеного суд дійшов висновку про припинення поруки, а тому вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" до Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" (відповідача-2) задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.05.2012 року по справі №6-69цс11 та від 17.02.2016 року по справі №3-1202гс15, від 19.03.2014 року у справі №6-20цс14, від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14, від 29.01.2014 року у справі №6-155цс13.

Відповідач-2 у відзиві на позов зазначає про отримання такої вимоги, у зв'язку з чим із сумою основного боргу погоджується, однак заперечує проти стягнення з нього нарахованих пені, 3% річних та індексу інфляції, оскільки пред'явлена до нього вимога складалися лише із суми основного боргу. Відповідач-2 вважає, що порука щодо стягнення решти заборгованості припинила свою дію.

Суд не приймає визнання позову в частині основного боргу відповідачем-2, оскільки такі дії суперечать чинному законодавству.

Позивач заявляє вимогу про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів-1,2.

Однак, як встановлено вище, порука припинилася, а тому вимога про стягнення основного боргу у розмірі 98968,38 грн. до відповідача-1 підлягає задоволенню у повному обсязі, а до відповідача-2 задоволенню не підлягає.

Клопотання відповідача-1 про зупинення провадженню у справі задоволенню не підлягає, оскільки навіть у випадку задоволення позову про визнання договору недійсним, заявлена до стягнення сума все рівно підлягатиме стягненню з відповідача-1. Зміниться лише підстава стягнення - не укладений договір, а фактичне надання послуг. При цьому суд приймає до уваги, що факт надання послуг сторонами не заперечується. Вартість також сторонами була погоджена.

Відповідно до п.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення": з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову). Отже, навіть при встановленні судом помилкового посилання позивачем на договір як підставу позову, у той час як послуги надавалися за межами зазначеного договору, позовні вимоги все рівно підлягають задоволенню.

Оскільки позивач просить лише стягнення основної суми боргу, то навіть визнання недійсним договору не впливає на стягнення основної суми боргу.

За таких обставин підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Також суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за надані послуги. Невиконанням обовязку щодо оплати заборгованості за надані послуги відповідачами порушуються права позивача, безпідставно не перераховуючи кошти у власність позивача.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача до відповідача-1, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 98968,38 грн.

Позовна вимога до відповідача-2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс", - задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, судовий збір, який і підлягає розподілу між сторонами, складає 1484,53 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України": частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Як підтверджується матеріалами справи, спір виник з вини відповідача-1, який безпідставно затримує оплату за надані позивачем послуги, а тому судовий збір покладається на відповідача-1 у розмірі 1484,53 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Контроль" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5, оф.317, ідентифікаційний код 38104803) заборгованість у розмірі 98968,38 грн. та судовий збір у розмірі 1484,53 грн.

В задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпротехтранс" відмовити у повному обсязі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.08.2016 року.

Суддя О.М. Крижний