КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" серпня 2016 р. Справа№ 910/6322/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Чорної Л.В.
суддів: Кропивної Л.В.
Смірнової Л.Г.
при секретарі судового засідання Громак В.О.
від позивача Гребеннюкова Ю.С..представник за довіреністю;
від відповідача Максименко Я.О. представник за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгово-промислове підприємство "Політор"
на рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2016 року
по справі № 910/6322/16 (суддя Грєхова О.А.)
За позовом Міністерства оборони України
до Приватного підприємства "Торгово-промислове підприємство "Політор"
про стягнення 179 577,85 грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду міста Києва від 30.05.2016 року у справі № 910/6322/16 позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2016 у справі № 910/6322/16 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2016 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгово-промислове підприємство "Політор" прийнято до провадження.
Розпорядженням №09-52/3921/16 від 16.08.2016 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А. у відпустці.
Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 16.08.2016 року, в зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А., які не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгово-промислове підприємство "Політор" прийнято до провадження у визначеному складі суду.
Від Приватного підприємства "Торгово-промислове підприємство "Політор" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.
Представник Приватного підприємства "Торгово-промислове підприємство "Політор" вимоги апеляційної скарги підтримує, просить апеляційний господарський суд рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2016 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник Міністерства оборони України проти апеляціної скарги заперечує, просить апеляційний господарський суд рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2016 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У відповідності до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.
30.04.2015 року між Міністерством оборони України (замовник) та Приватним підприємством Торгово-промислове підприємство Політорг (постачальник) було укладено Договір №286/2/15/16 від 30.04.2015 року про поставку товарів для державних потреб. /а.с.14-18/.
Відповідно до умов якого постачальних зобов`язується у 2015 році поставити Міністерству оборони України вироби пластмасові інші, н.в.і.у (лот 2 Посуд столовий одноразовий (тарілки мілкі одноразові пластикові, діаметром 205 мм), а саме тарілки мілкі одноразові пластикові діаметром 205 мм, білого кольору, виробляються з поліестеру без запаху та смаку. На дно тарілки нанесене кругле маркування у вигляді трикутника з літерами PS, а також зображення бокалу з виделкою, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та у строки. (п. 1.1. Договору).
Відповідно до п.1.2 договору, ціна, кількість та строки постачання товару визначаються специфікацією, згідно з якою ціна товару з ПДВ становить 1 777 350 грн., а строк постачання до 30.04.2015 включно.
Згідно п.п.2.3, 2.4 вказаного правочину приймання товару за кількістю та якістю здійснюється у військовій частині одержувачем замовника у присутності уповноваженого представника постачальника. Приймання товару за кількість та якістю оформляється актом приймання, який складає одержувач замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник замовнику, другий одержувачу замовника, третій постачальнику.
Розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 20 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на відвантажений товару, підписаного керівником та головним бухгалтером підприємства. (п.4.1 договору).
Відповідно до п.5.1 договору сторони погодили, що товар постачається на умовах DDP склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо. Строк поставки товару визначений у специфікації договору.
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30.04.2015 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.
Додатково до договору №286/2/15/16 від 30.04.2015 між сторонами було підписано додаток 12.1.1 Рознарядка Міністерства оборони України за Специфікацією, за умовами якої замовником та постачальником погоджено місце постачання товару, адресу, кількість та строки поставки товару в загальній кількості 4 335 000 шт./а.с.19/.
В подальшому між сторонами підписано додаткову угоду №1 від 30.04.2015 до договору №286/2/15/16, відповідно до якої п.10.1 договору викладено в такій редакції:
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30.06.2015, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення./а.с.98/.
На виконання умов Договору поставки №286/2/15/16 від 30.04.2015 року відповідач здійснив поставку товару, що підтверджується актами прийому №198 від 21.07.2015, №7 від 23.06.2015, №143 від 23.06.2015, №118 від 08.05.2015, №117 від 07.05.2015, №124 від 13.05.2015, №130 від 05.08.2015, №122 від 31.07.2015, №176 від 05.08.2015./а.с.20-28/.
Відповідачем було здійснено поставку товару, з порушенням строків поставки, які були обумовлені умовами договору.
Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Оскільки відповідач свої зобов`язання зі своєчасної поставки товару не виконав, позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції передбачені договором від №286/2/15/16 30.04.2016 року.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також передбачено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).
Пунктом 7.3.3 договору №286/2/15/16 від 30.04.2015 сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач допустив прострочення поставки товару за договором №286/2/15/16 від 30.04.2015 року позивач на підставі п.7.3.3 договору нарахував за період з 30.04.2015 року по 05.08.2015 року до стягнення пеню в сумі 55 163,35 грн., а також штраф в розмірі 124 414,50 грн.
Перевіривши правильність нарахування пені та штрафу, апеляційний господарський суд погоджується із судом першої інстанції, з огляду на його відповідність вимогам чинного законодавства.
За таких обставин, позовні вимоги є документально обгунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не зменшено розмір неустойки (штрафу, пені), Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з приписами ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Пунктом 3 частини 1 ст. 83 ГПК України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.
Згідно з п.п. 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Відповідач, в обґрунтування наявності підстав для зменшення судом розміру нарахованої позивачем пені зазначає, що зобов`язання, яке передбачене договором, виконане відповідачем хоча і несвоєчасно, але в повному обсязі, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про заподіяння тяжких наслідків для позивача через неналежне виконання зобов`язання з поставки товару.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладаючи з позивачем Договір, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно поставити товар, в той час як несвоєчасне виконання відповідача своїх зобов`язань перед позивачем становить один з можливих ризиків та, відповідно, не може бути підставою для звільнення повністю чи частково відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що матеріалами справи не підтверджується наявність підстав для зменшення розміру пені, що її заявив позивач до стягнення з відповідача за порушення договірних зобов`язань.
Доводи наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.
За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2016 року у справі № 910/6322/16.
Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача (апелянта).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення господарського суду міста Києва 30.05.2016 року по справі № 910/6322/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
2. Матеріали справи №910/6322/16 повернути до господарського суду міста Києва.
3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова