ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 серпня 2016 року Справа № 917/850/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Владимиренко С.В.,

Гольцової Л.А.

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-АР"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.06.2016

та на рішення господарського суду Полтавської області від 02.03.2016

у справі № 917/850/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-комерційна фірма "Варта компані ЛТД";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-АР";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Реноме"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Публічного акціонерного товариства "Астра Банк";

2) Національного банку України

за участю третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

про стягнення 1 880 177,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пульс-АР" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 та рішення господарського суду Полтавської області від 02.03.2016 у справі № 917/850/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 5 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви - 22.04.2015) ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Правовий аналіз положень Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що розрахунок судового збору повинен здійснюватися виходячи зі ставок, встановлених цим Законом на момент подачі касаційної скарги, який обчислюється з урахуванням ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 даного Закону ставкою судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

При цьому законом передбачено сплату судового збору з апеляційних чи касаційних скарг на рішення суду виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому, чи його частина.

Отже, за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 45 124,27 грн., оскільки позовні вимоги у даній справі заявлялися у загальному розмірі 1 880 177,89 грн.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до касаційної скарги додана квитанція № 24 від 01.07.2016 про сплату судового збору у розмірі 33 843,21 грн., яка не може бути належним доказом сплати судового збору у визначеному чинним законодавством розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 та рішення господарського суду Полтавської області від 02.03.2016 у справі № 917/850/15 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Пульс-АР".

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: С. Владимиренко Л. Гольцова