КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2016 р. Справа№ 925/68/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Зеленіна В.О.

Смірнової Л.Г.

За участю представників:

від позивача 1: не з'явились;

від позивача 2: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "Долина Чмижини"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 04.07.16р.

у справі №925/68//16 (суддя Васянович А.В.)

за позовом 1. ОСОБА_2,

2. ОСОБА_3,

до фермерського господарства "Долина Чмижини"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_4,

2. ОСОБА_5

про визнання недійсними наказів від 27 липня 2015 року за № 5, №6

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.07.2016р. у справі №925/68/16 позов задоволено повністю. Визнано недійсним наказ від 27 липня 2015 року №5 про виключення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із членів фермерського господарства "Долина Чмижини", та про затвердження статуту фермерського господарства в новій редакції. Визнано недійсним наказ від 27 липня 2015 року №6 про правомочність рішення прийнятого наказом від 27 липня 2015 року №5. Стягнуто з фермерського господарства «Долина Чмижини» на користь ОСОБА_2 - 1 378 грн. витрат на сплату судового збору. Стягнуто з фермерського господарства "Долина Чмижини", на користь ОСОБА_3, 1 378 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що накази про виключення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із членів фермерського господарства «Долина Чмижини», безпосередньо порушують права позивачів, зокрема, право брати участь в спільному управлінню справами фермерського господарства, оскільки позивачів не повідомлено про час та місце проведення зборів та вони не могли в достатній мірі підготуватися до питань порядку денного, висловити свої пропозиції, зауваження з усіх питань, що в подальшому могло вплинути на результати прийнятого рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 04.07.16р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що позивачі не можуть бути членами фермерського господарства "Долина "Чмижини", оскільки вони не є членами сім'ї та родичами голови фермерського господарства, а внесення змін до статуту проводиться за рішенням засновників господарства, у зв'язку з чим рішення про виключення позивачів зі складу учасників та внесення відповідних змін до статуту є законним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2016р. розгляд апеляційної скарги призначено на 16.08.2016р.

16.08.2016р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явились представники сторін та третіх осіб.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка представників сторін у засідання апеляційної інстанції не визнана обов'язковою, про причини неявки в судове засідання позивачі та треті особи суд не повідомили, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції за наявними у справі матеріалами без представників сторін та третіх осіб.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на лікуванні та у відпустці з 15.08.2016р. по 31.08.2016р., то судова колегія відмовляє в задоволенні клопотання з огляду на наступне.

До клопотання про відкладення представник відповідача надав довідку з Смілянської міської лікарні, з якої не можна дійти висновку, що саме на час слухання апеляційної скарги у даній справі представник відповідача знаходиться на лікарняному або у відпустці.

Крім того, відповідно до ст.28 ГПК України представниками юридичних осіб в господарському суді крім представників їх органів, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами , можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Приймаючи до уваги, що чинне законодавство України не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво інтересів юридичної особи в суді, судова колегія відмовляє в задоволенні клопотання.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судова колегія встановила.

Відповідно до Статуту Фермерського господарства «Долина Чмижини» Фермерське господарство "Долина Чмижини" створено одноосібно, громадянином ОСОБА_6.

Рішенням зборів засновників фермерського господарства від 20 червня 2013 року вирішено зарахувати до членів господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та вирішено провести державну реєстрацію змін до Статуту Фермерського господарства «Долина Чмижини» ОСОБА_6 - головою та засновником фермерського господарства.

Згідно п. 1.3. статуту Фермерського господарства "Долина Чмижини" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарство засноване на базі спільного володіння майном та за взаємною домовленістю всіх його членів.

Голова та засновник фермерського господарства - ОСОБА_6, члени - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (п.п. 1.4. та 1.5. статуту).

27 липня 2015 року прийнято рішення, оформлене наказом №5, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виключено з членів фермерського господарства та затверджено статут фермерського господарства у новій редакції.

В той же день прийнято рішення, оформлене наказом №6 про правомочність рішення прийнятого наказом №5 від 27 липня 2015 року.

Звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання недійсними наказів, позивачі зазначали, що всупереч чинному законодавству рішення про виключення їх зі складу учасників господарства відповідачем прийнято одноосібно - головою фермерського господарства. При цьому позивачів не було повідомлено про час та місце проведення зборів учасників господарства з оголошенням порядку денного. В зв'язку з чим було порушено права позивачів як членів фермерського господарства "Долина Чмижини".

Згідно ч.ч.1,2 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

До членів сім'ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім'ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти) (в редакції ст. 3 Закону станом на момент прийняття рішення про включення позивачів до членів фермерського господарства).

У статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України (ч.4. ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство").

В п. 1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" зазначається, що при визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Господарський кодекс України, зокрема ст. 63, розрізняє види підприємств залежно від форми власності. Це приватне підприємство, що діє на основі приватної власності грома дян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності, підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об'єднання майна різних форм власності) та спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - суб'єктами співробітництва.

Тобто за формою власності фермерське господарство є приватним підприємством.

Організаційні форми підприємств ГК України ставить в залежність від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу і розрізняє унітарні та корпоративні підприємства.

Унітарне підприємство - це підприємство, що створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який призначається (обирається) засновником (наглядовою радою такого підприємства у разі її утворення), керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об'єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника.

Корпоративне підприємство - це підприємств, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб (ч. ч. 4. 5 ст. 63 ГК України).

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦК України товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

Корпоративні підприємства за нормами Господарського кодексу України це й є товариства за нормами Цивільного кодексу України.

Створюючи фермерське господарство "Долина Чмижини" одноосібно головою ОСОБА_6, господарство мало всі ознаки приватного унітарного підприємства.

Як зазначалось раніше, рішенням зборів засновників фермерського господарства від 20 червня 2013 року вирішено зарахувати до членів господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та провести державну реєстрацію змін до Статуту Фермерського господарства «Долина Чмижини», в зв'язку з чим фермерське господарство фактично набуло ознак приватного корпоративного підприємства.

Господарськими товариствами, відповідно до ст.1 Закону України "Про господарські товариства" визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Відповідно до п. 2.4 статуту господарство належить його власникам (членам) на праві спільної сумісної власності або порядку, передбаченою угодою між ними.

Всупереч ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" порядок вступу до фермерського господарства та виходу з нього в статуті (в редакції чинній на час прийняття спірних рішень) не зазначено.

У складі спеціального Закону України "Про фермерське господарство" також відсутні норми, які б регулювали порядок виключення або добровільного виходу члена фермерського господарства з його складу.

У зв'язку із відсутністю у спеціальному законі та статуті господарства норм, які регулюють спірні між позивачами та відповідачем відносини, вони повинні регулюватись за принципом аналогії закону, як це передбачено статтею 8 ЦК України.

Виходячи зі змісту ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" питання про виключення члена товариства вирішується на загальних зборах товариства.

Загальні збори повинні бути правомочними, а під час їх скликання та проведення не повинно відбуватись порушення вимог Закону та/або установчих документів.

З наказу №5 від 27 липня 2015 року вбачається, що рішення про виключення позивачів з членів фермерського господарства приймалося одноособово головою фермерського господарства.

Частиною 5 ст.61 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки позивачів не повідомлено про час та місце проведення загальних зборів фермерського господарства, а також не було ознайомлено з порядком денним, то це є підставою для визнання судом оскаржуваних рішень недійсними.

Крім того, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що спірні накази безпосередньо порушують права позивачів, зокрема, право брати участь в спільному управлінню справами фермерського господарства, оскільки позивачів не повідомлено про час та місце проведення зборів та вони не могли в достатній мірі підготуватися до питань порядку денного, висловити свої пропозиції, зауваження з усіх питань, що в подальшому могло вплинути на результати прийнятого рішення.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивачі не можуть бути членами фермерського господарства "Долина "Чмижини", тому що позивачі не є членами сім'ї та родичами голови фермерського господарства до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки рішення від 20 червня 2013 року про зарахування до членів фермерського господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як своїх родичів є чинним та у встановленому законом порядку не визнано недійним і дане рішення не є предметом розгляду даного спору.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Черкаської області від 04.07.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Долина Чмижини" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Черкаської області від 04.07.2016р. у справі №925/68/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського Черкаської області матеріали справи №925/68/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.О. Зеленін

Л.Г. Смірнова