донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.08.2016 справа № 45/269

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов № 176/16 від 27.04.2016,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,
на ухвалу Господарського суду Донецької області
від19.07.2016
по справі№ 45/269 (суддя Шилова О. М.)
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,
доКомунального підприємства "Макіївтепломережа", м. Макіївка Донецької області,
простягнення 5 833 416, 34 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.12.2006 у справі № 45/269 позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України»), м. Київ, задоволено у повному обсязі та стягнуто з Комунального підприємства «Макіївтепломережа» (далі КП «Макіївтепломережа»), м. Макіївка Донецької області, на користь позивача основний борг у розмірі 5 036 819, 22 грн., пеню в сумі 455 147, 13 грн., 3 % річних у розмірі 110 072, 65 грн., інфляційні втрати у сумі 231 377, 34 грн., державне мито у розмірі 25 500, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Після набрання зазначеним рішенням законної сили 05.01.2007 Господарським судом Донецької області було видано відповідний наказ. Строк предявлення наказу до виконання становить три роки.

До канцелярії Господарського суду Донецької області 08.07.2016 надійшла заява ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про видачу дубліката наказу та поновлення строку його предявлення до виконання.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.07.2016 у справі № 45/269 у задоволенні зазначеної заяви відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку предявлення наказу до виконання.

Позивач, не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.07.2016 у справі № 45/269 та прийняти нову, якою заяву про видачу дублікату наказу задовольнити та поновлення строку предявлення його до виконання. Заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки причинам пропуску строку пред'явлення наказу до виконання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи і заперечення, викладені в апеляційній скарзі, та просить її задовольнити, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за його відсутності, з чим погодився представник позивача.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Донецької області від 02.03.2007 № 3/86-7П відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 05.01.2007 № 45/269 про стягнення заборгованості (а. с. 13).

У подальшому ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» зверталось до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби у Донецькій області із заявами про хід виконавчого провадження від 06.05.2008 № 31/10-4436 (а. с. 10-11) та від 08.05.2014 № 31/10-2844 (а. с. 22) у звязку з відсутністю відомостей щодо здійснення виконавчого провадження за наказом Господарського суду Донецької області від 05.01.2007 № 45/269.

Зазначені заяви були залишені органами державної виконавчої служби без відповіді.

Пізніше, 27.05.2016, ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулось до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою щодо надання інформації про хід виконавчого провадження № 31/13-2022 (а. с. 21).

У відповідь на зазначену заяву відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області листом від 10.06.2016 № 1133/02.2-34/4-16Б/4323 повідомило, що виконавче провадження за наказом Господарського суду Донецької області від 05.01.2007 № 45/269 закінчено 31.12.2008, а виконавчий документ повернуто стягувану без виконання (а. с. 16).

Позивач заперечує отримання наказу та відповідної постанови державного виконавця, а тому вважає, що наказ втрачено органами виконавчої служби.

Згідно зі статтею 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами статті 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до статті 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд своєю ухвалою може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу звязку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не предявлено.

На підтвердження факту втрати наказу Господарського суду Донецької області від 05.01.2007 № 45/269 заявник надав суду першої інстанції довідку за підписами виконувача обовязків директора та начальника Управління бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Отже, враховуючи пояснення представника позивача, з огляду на приписи статті 120 ГПК України, довідка стягувача не може бути належним доказом втрати наказу державним виконавцем, а тому колегія суддів не бере її до уваги.

При цьому довідка державного виконавця про втрату наказу ані суду першої, ані апеляційної інстанції надана не була.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що доводи позивача про те, що для вирішення питання про видачу дубліката наказу визначальним є лише факт втрати виконавчого документа, не відповідають приписам чинного законодавства.

Так, статтею 120 ГПК України прямо передбачено, що господарський суд може видати дублікат наказу, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Однак, навіть з урахуванням переривання строку предявлення наказу до виконання відповідно до постанови державного виконавця № 3/86-7П від 02.03.2007 та закінчення виконавчого провадження 31.12.2008, на момент звернення позивача до Господарського суду Донецької області з відповідною заявою строк предявлення наказу до виконання сплив.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що КП «Макіївтепломережа» бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а тому виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з такого підприємства підлягають зупиненню на підставі пункту 15 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи зазначені обставини, позивач не вважав за необхідне звертатися до органів державної виконавчої служби.

Колегія суддів не бере до уваги доводи позивача, оскільки всупереч вимогам статей 33, 34 ГПК України вони не доведені належними і допустимими доказами, а лист органу державної виконавчої служби від 15.05.2008 № 5016/2, на який посилається заявник в апеляційній скарзі, у матеріалах справи відсутній.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», не отримавши відповіді від державного виконавця на заяву позивача від 06.05.2008 № 31/10-4436, до 2014 року не вживала заходів для отримання відомостей про здійснення виконавчого провадження за наказом від 05.01.2007 № 45/269.

Наступне ж звернення позивача до органів державної виконавчої служби датоване лише 27.05.2016.

Вирішуючи питання про поновлення строку предявлення наказу до виконання, апеляційний господарський суд виходить із того, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних безпідставних затримок, однак це не виправдовує тривалу пасивну поведінку стягувача як зацікавленої сторони.

Щодо доводів ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про проведення на території Донецької області антитерористичної операції, що ускладнює як предявлення наказу господарського суду до виконання, так і вчинення виконавчих дій колегія суддів зауважує, що у період з 2008 до 2014 року зазначені обставини були відсутні, однак позивач не вживав заходів щодо отримання відомостей про здійснення виконавчих дій.

Колегія суддів також відхиляє посилання позивача на неправомірність дій державного виконавця, адже останні не були оскаржені у встановленому законом порядку і вирішення цього питання не входить до предмета доказування у цій справі.

Таким чином, оскільки позивач не обґрунтував поважності причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про видачу дубліката наказу та поновлення строку пред'явлення його до виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Донецької області від 19.07.2016 у справі № 45/269 підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована з наведених вище підстав.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Укарїни», м. Київ, на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.07.2016 у справі № 45/269 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.07.2016 у справі № 45/269 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3