номер провадження справи 24/58/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 Справа № 908/1754/16

за позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Олександрійського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая (Артема), 79а)

до відповідача: публічного акціонерного товариства Геркон (юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Горького, 159, )

про стягнення 7 019,97 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 11.07.2016р. № 233/20-19

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

30.06.2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Олександрійського району з позовом до публічного акціонерного товариства Геркон про стягнення з відповідача 7 019,97 грн., з яких: основний борг в сумі 5 971,58 грн., 765,71 грн. пені, 57,98 грн. 3% річних та 224,70 грн. інфляції.

Ухвалою від 30.06.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/1754/16, присвоєно провадженню номер 24/58/16, справу призначено до розгляду на 02.08.2016р.

Ухвалою від 02.08.2016р. розгляд справи відкладений на 29.08.2016р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 22.08.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2002р. № 730, на виконання умов якого позивач в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 5 971,58 грн. В порушення умов договору відповідач не здійснив оплату за спожиту теплову енергію в спірному періоді. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний період складає 5 971,58 грн. На підставі п. 7.2.3. договору відповідачу нараховано пеня в розмірі 765,71 грн. за загальний період з 21.11.2015р. по 13.06.2016р., 57,98 грн. 3% річних за період з 21.11.2015р. по 13.06.2016р. та 224,70 грн. інфляції за період грудень 2015 року - травень 2016 року. З урахуванням викладеного, просить суд, на підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України, Правил користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198, Закону України «Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобовязань», позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, документи, витребувані судом, не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи відповідач був попереджений належним чином, в порядку статті 64 ГПК України, ухвалами суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, що направлено на адресу відповідача, яка зазначена у позові.

Відповідно до пунктів 3.9.1. та 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця знаходження юридичних осіб учасників судового процесу. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі та призначення судового засідання.

Неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню спору. Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2002р. між Концерном Міські теплові мережі (Теплопостачальна організація) в особі головного інженера філії Концерну Міські теплові мережі Жовтневого району та публічним акціонерним товариством «Геркон» (Споживач) укладений договір № 730 про постачання теплової енергії в гарячій воді з додатками та додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 2.1.) Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Розділом 10 договору встановлено, що цей договір набуває чинності після підписання його обома сторонами та діє з 01.08.2002р. до 31.07.2007р. Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 5 971,58 грн.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України Про теплопостачання, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Сторони в договорі встановили наступний порядок розрахунків.

Згідно з п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі (п. 6.3.)

Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.5.).

Позивач щомісяця направляв відповідачу акти та рахунки (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу відповідача містяться в матеріалах справи). Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав.

Відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати отриманої теплової енергії не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 5 971,58 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідач всупереч умовам договору заборгованість за вказаний період не оплатив. Доказів висунення заперечень позивачу з приводу отриманої теплової енергії не надав.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основного боргу складає 5 971,58 грн., яка підтверджена матеріалами справи.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 971,58 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 765,71 грн. пені за загальний період з 21.11.2015р по 13.06.2016р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. (з наступними змінами та доповненнями) розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня (стаття 3).

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2.3. договору, який передбачає, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію Споживачу нараховується пеня у розмірі 1,0 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України та умови договору суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 765,71 грн. є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору. Отже, в цій частині підлягають задоволенню.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги в частині стягнення 57,98 грн. 3% річних за період з 21.11.2015р. по 13.06.2016р. та 224,70 грн. інфляції за період грудень 2015р. травень 2016р. є доведеними та задовольняються судом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 1 378,00 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Геркон» (юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Горького, 159, ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 2813 у філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - основний борг в сумі 5 971 (пять тисяч девятсот сімдесят одна) грн. 58 коп.

Видати наказ

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Геркон» (юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Горького, 159, ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок 1951 у філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - пеню в сумі 765 (сімсот шістдесят пять) грн. 71 коп., 3% річних в сумі 57 (пятдесят сім) грн. 98 коп., інфляційні втрати в сумі 224 (двісті двадцять чотири) грн. 70 коп.

Видати наказ.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Геркон» (юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Горького, 159, ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок 1951 у філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - судові витрати в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і підписано 01.09.2016р.