ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

30.08.2016 Справа № 917/2165/13

за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" №29-04/8183 від 17.08.2016 р. про надання розстрочки виконання рішення по справі № 917/2165/13

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м.Полтава

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м.Полтава

про стягнення грошових коштів у сумі 1903090,45 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, довіреність №69 від 07.12.2015 р.

від відповідача (заявника, боржника): ОСОБА_2

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення суду по справі №917/2165/13.

Представник відповідача виклав зміст заяви про розстрочку виконання рішення та просив суд її задовольнити.

Позивач (стягувач) проти задоволення вказаної заяви заперечує, з підстав викладених у запереченнях №14/3104 від 29.08.2016 р. зокрема, посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України», де зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Стягувач зазначає, що в зв'язку з встановленням на липень 2015 року «нульових» (нормативів) перерахування коштів по всім категоріям споживачів для ПАТ «Полтавагаз», у товариства виникла кризова ситуація, пов'язана із відсутністю обігових коштів. Крім того, за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Полтавагаз» отримано за 2015 року збиток в розмірі 8956 тис. грн.

ПАТ «Полтавагаз» вважає, що заявником не наведено виняткових випадків, які б доводили особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, в розумінні правових позицій Вищого господарського суду України, викладених в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»; що надання розстрочки на виконання рішення суду у справі № 917/2165/13 суттєво погіршить фінансове становище ПАТ «Полтавагаз» та може призвести до невиконання інвестиційних

програм і, відповідно, поставить під загрозу газотранспортну систему області в цілому.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.12.2013 р. у справі № 917/2165/13 позовні вимоги задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1 036 162,96 грн. пені, 521 539,83 грн. річних, 38 061,81 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2014 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2014 року та рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2013 р. залишено без змін.

На виконання рішення суду від 19.12.2013 року у справі № 917/2165/13 Господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

17.08.2016 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання залишку заборгованості за рішенням господарського суду Полтавської області по справі № 917/2165/13 на суму 709228,75 грн. на два роки рівними щоквартальними платежами.

В обґрунтування своєї заяви відповідач, зокрема, посилається на наступне:

- на неможливість виконання рішення суду разовим платежем, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем;

- єдиним джерелом надходження коштів у відповідача є грошові кошти отримані від реалізації теплової енергії та надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за затвердженими тарифами. Тарифи введені в дію рішенням Полтавської обласної ради, є нижчими від рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво теплової енергії, крім того протягом тривалого часу тарифи не переглядались, а тому відповідач протягом: 2011- І півріччя 2014 років недоотримувало різницю між фактичною вартістю теплової енергії та вартістю, яка відшкодовувалася підприємству за згаданим вище тарифом, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 444 від 30.08.2013, проведеної у справі № 816/1983/13-а;

- підняття тарифів з метою їх наближення до економічно обґрунтованого рівня в умовах відсутності покращення економічної ситуації в цілому, спричинило посилення інших негативних факторів у роботі підприємства, зокрема - неспроможність споживачів проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Дебіторська заборгованість перед ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" станом на 01.08.2016 складає 97967,3 тис. грн.;

- на даний час відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання» оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. За вказаних обставин саме виконання поточних зобов'язань становить суттєві складнощі для відповідача.

Кошти, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, перераховуються банками виключно згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. Відповідачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 відкриті відповідні рахунки в Державному Ощадному банку України.

Відповідно до умов укладеного договору кошти, що надходять як плата споживачів підприємства за надані комунальні послуги, спрямовуються на проведення поточних розрахунків з гарантованим постачальником природного газу за укладеними договорами купівлі-продажу природного газу.

Враховуючи, що відповідач не має права розпоряджатись відповідними коштами чи вплинути на порядок їх розподілу, що здійснювався банком, слід констатувати, що відповідач не може одномоментно виконати рішення з причин, незалежних від його волі. При цьому, обсяг коштів, які перераховуються відповідачу, включає виключно витрати на забезпечення технологічного процесу виробництва, заробітну плату, податкові та соціальні відрахування.

- виходячи зі структури нового тарифу, одномоментне виконання рішення не вбачається за можливе, оскільки вільних коштів підприємство не отримуватиме, а накопичення грошових ресурсів за рахунок недофінансування інших заходів, передбачених тарифом, є процесом складним для підприємства, а тому - тривалим.

- постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 861 від 19.03.15 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» схвалено інвестиційну програму на 2015 рік в обсязі 13 534,95 тис. грн. Також схвалена інвестиційна програма ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на 2016 рік в сумі 58075,64 тис. грн.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 31.07.2014 у справі № 917/2165/13 відповідачем було здійснено наступні оплати: 38 061,81 грн. судового збору за платіжним дорученням № 54338568 від 13.11.2015; 139 245,36 грн. пені за платіжним дорученням № 54338569 від 13.11.2015; 177 307,17 грн. пені за платіжним дорученням № 56115462 від 21.12.2015; 177 307,17 грн. З % річних за платіжним дорученням № 59275203 від 15.02.2016; 177 307,17 грн. пені за платіжним дорученням № 51264 від 12.05.2016. Факт проведення вказаних оплат на суму 709 228,68 грн. встановлено в ухвалі про визнання частково наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 917/2165/13 від 22.06.2016. Крім того, на виконання ухвали про розстрочку, відповідачем було сплачено - 177 307,17 грн. пені за платіжним дорученням № 83342 від 15.08.2016. Таким чином, на виконання ухвали в цілому було сплачено 886 535,85 грн.

При розгляді заяви боржника (відповідача) суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В розумінні змісту вказаної норми процесуального закону розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, а підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. у пункті 7.2. Постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Приписи статті 121 Господарського процесуального кодексу України не обмежують господарський суд будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Отже, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до статуту ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" основними напрямками діяльності підприємства, зокрема, є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об'єктів, проведення ремонтів обладнання теплового господарства.

Єдиним джерелом надходження коштів відповідача, з яких проводиться оплата за спожитий природний газ позивачу є грошові кошти отримані від реалізації теплової енергії та надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за затвердженими тарифами.

Статтею 22 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється підприємством є регульованими.

При цьому, тарифи, з моменту введення їх в дію рішенням Полтавської обласної ради, протягом всього періоду дії були нижчими від рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, а тому ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» протягом 2011-1 півріччя 2014 років недоотримувало різницю між фактичною вартістю теплової енергії та вартістю, яка відшкодовувалася підприємству за згаданим вище тарифом.

Зазначене підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 444 від 30.08.2013 року, проведеної у справі № 816/1983/13-а ( том 2 арк. с. 217-232). Зокрема, експертний висновок свідчить, що фактичні витрати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії не відповідають розміру та складу витрат, закладених тарифом.

За таких обставин заборгованість у відповідача перед позивачем виникла внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії та послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води тарифам, що затверджувались та погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Заявник посилається, що на підприємстві в даний час складна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання в минулому оскільки до моменту прийняття нових тарифів у березні 2015 року, тарифи на теплопостачання покривали лише частину витрат на їх виробництво.

Підняття тарифів з метою їх наближення до економічно обґрунтованого рівня в умовах відсутності покращення економічної ситуації в цілому, спричинило посилення інших негативних факторів у роботі підприємства, зокрема - неспроможність споживачів проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Склалася ситуація, коли платіжна дисципліна споживачів є незадовільною, а платоспроможність обмеженою, в результаті чого дебіторська заборгованість перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» станом на 01.08.2016 року складає 97967,3 тис. грн., про що свідчить відповідна довідка заявника (том 3, арк. с. 118).

Вказана обставина виключає можливість виконати боржником рішення у справі № 917/2165/13 одноразовим платежем.

Отже, джерелом погашення заборгованості за рішенням суду є грошові кошти від реалізації теплової енергії споживачам, а саме - населенню, установам та організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також іншим суб'єктам господарювання. Проте, такі надходження коштів, окрім виконання рішення суду у справі № 917/2165/13, мають забезпечувати виконання поточних зобов'язань за спожитий природний газ; виконання розстрочок виконання рішень суду про стягнення на користь газопостачальних підприємств. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» потрібні також кошти на виплату заробітної плати працівникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, відрахування на соціальні заходи, поточні матеріальні витрати, податкові зобов'язання та низку інших витрат.

Судом враховується, що залишок невиплачених боржником коштів на користь стягувача у справі № 917/2165/13 за своєю природою не є основною заборгованістю за спожитий газ, а відповідно - не закладені в тариф, встановлений на теплову енергію, що виробляється ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Відповідно виплата таких сум становить суттєвий додатковий тягар для підприємства.

Судом також враховується, що на виконання вимог статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання» та Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за. інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сфері теплопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 750 від 09.10.2013 року (далі Порядок) підприємством відкрито поточний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційною програмою.

Джерелами фінансування інвестиційної програми є частина коштів в обсягах передбачених встановленими тарифами. Відповідно до пункту 6 Порядку боржник зобов'язаний з коштів, що надходять на його поточні рахунки, щоденно перераховувати на спеціальний рахунок кошти в обсязі, передбаченому в установлених тарифах для виконання інвестиційних програм.

Відповідно до вимог Закону України «Про теплопостачання» та Порядку суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання - власники спеціальних рахунків зобов'язані використовувати кошти, що перебувають на таких рахунках, виключно для виконання інвестиційних програм. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється.

За таких обставин, спрямування коштів, передбачених в структурі тарифів на теплову енергію для виконання затвердженої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, інвестиційної програми, в рахунок погашення заборгованості перед позивачем призведе до порушення законодавства у сфері теплопостачання та призведе до застосування до відповідача санкцій з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно довідки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (том 3, арк. с. 179 ) станом на 12.08.2016 року обсяг фактичних щомісячних відрахувань на спеціальний рахунок для виконання інвестиційної програми на 2016 рік складає 8553,88 тис. грн.

Судом встановлено, що невиконаною у справі №917/2165/13 залишається сума боргу 709228,75 грн.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність у даному випадку виключних обставин, які є підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, оскільки відповідач на даний час неспроможний виконати рішення суду разовим платежем з об'єктивних причин, які не залежать від відповідача.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статей 33 і 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

При розгляді заяви суд враховує специфічний вид діяльності боржника - вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, інтереси територіальної громади міста та області, можливість настання негативних соціальних та інших наслідків внаслідок зупинки діяльності боржника щодо надання послуг з теплопостачання, фінансовий стан відповідача; недопущення негативних соціальних та інших наслідків внаслідок зупинки діяльності боржника щодо надання послуг з теплопостачання, особливо в зимовий період.

Суд дійшов висновку про наявність виключних обставин, які є підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, оскільки боржник на даний час неспроможний виконати рішення разовим платежем з об'єктивних причин, які не залежать від нього.

Викладені у запереченні на заяву про розстрочення виконання рішення доводи стягувача щодо необхідності врахування інтересів обох сторін та перебування стягувача у важкому фінансовому стані судом взято до уваги, а тому заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про розстрочку виконання судового рішення з врахуванням збалансованості інтересів сторін підлягає задоволенню частково в сумі 709228,75грн. на 12 місяців рівними щомісячними платежами за графіком, визначеним судом.

Надана заявником фінансова звітність підтверджує покращення фінансового стану боржника, згідно прогнозу доходів та витрат ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на 2016 рік, а тому розстрочка виконання рішення суду до 15.08.2017 року є виправданою, оскільки, на думку суду, це є реальний термін надходження необхідних грошових коштів для виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33,43,86,121 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ :

1. Заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/2165/13 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2013 року на суму 709288,75 грн. на 12 місяців шляхом сплати належних до стягнення сум щомісячними платежами, згідно наступного графіку:

- до 15 вересня 2016 року - 59102,40 грн.

- до 15 жовтня 2016 року - 59102,40 грн.

- до 15 листопада 2016 року - 59102,40 грн.

- до 15 грудня 2016 року - 59102,40 грн.

- до 15 січня 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 лютого 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 березня 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 квітня 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 травня 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 червня 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 липня 2017 року - 59102,40 грн.

- до 15 серпня 2017 року - 59102,40 грн.

Ухвала набирає законної сили 30.08.2016 року та може бути пред'явлена до виконання державному виконавцю до 31.08.2017 року.

Суддя Н.Г. Гетя