УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.08.2016Справа № 910/15899/16

Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши матеріали за позовом публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЦУКОР" про стягнення 331 079 037,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЦУКОР" заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2011 року № 228-2011 у розмірі 331 079 037,15 грн. Крім того, позивач подав до суду заяву, в якій просив відстрочити сплату судового збору за подання вказаного позову до ухвалення рішення у даній справі.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а тому підлягає поверненню з посиланням на статтю 63 ГПК України з огляду на наступне.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 3 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 44 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції від 1 вересня 2015 року, чинній на момент звернення банку до Господарського суду міста Києва з даним позовом) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (частина 1 вищезазначеної статті).

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2016 року - 1378 гривень.

Отже, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 1 вересня 2015 року), повинно бути сплачено за подання до господарського суду: 1) позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206700 грн.); 2) позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378 грн.).

У той же час статтею 8 Закону унормовано, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищезазначених імперативних приписів чинного законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, в порядку статті 33 ГПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі - Постанова).

Обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач посилався на важке фінансове становище та процедуру ліквідації банку. Водночас, в порушення приписів частини 1 статті 33 ГПК України, позивачем взагалі не було надано суду будь-яких доказів, що підтверджують дану обставину, зокрема відомості про стан своїх рахунків, інформацію про відсутність відповідних коштів для оплати судового збору тощо.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, у зв'язку з чим у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також Пленум Вищого господарського суду України у пункті 2.22 своєї Постанови зазначив, що у разі неподання заявником належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, позовна заява повертається господарським судом з підстав, передбачених вищенаведеною нормою Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Слід також зазначити, що за частиною 3 статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, а також повторному зверненню із заявою про звільнення від сплати судового збору в разі подання належних доказів, які підтверджують скрутний майновий стан позивача.

Керуючись ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Повернути дану позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Суддя Є.В. Павленко