УХВАЛА

30.08.2016Справа № 910/15206/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
до1) ОСОБА_1
2) ОСОБА_2
простягнення збитків шляхом звернення стягнення на майно
Суддя Андреїшина І.О.

Представники сторін:

не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення збитків, за змістом якої, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просить стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" збитки у розмірі 46 812 296,01 грн. шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час перебування їх на посадах директора та заступника директора, відповідно, внаслідок зловживання своїми службовими повноваженнями шляхом безпідставного витрачання коштів товариства та незаконного виведення його активів, було завдано ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" збитки у загальному розмірі 46 812 296,01 грн., у зв'язку з чим позивач вказує на існування правових підстав для покладення на відповідачів обов'язку з їх відшкодування та стягнення відповідних коштів шляхом звернення стягнення на належне їм майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/15206/16 та призначено її до розгляду на 21.09.2016.

23.08.2016 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову, за змістом якої останній просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам в межах суми 37 812 296,01 грн.

30.08.2016 р. до служби діловодства позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка, з огляду на дотримання вимог процесуальних норм, прийнята судом до розгляду.

30.08.2016 до канцелярії суду від позивача надійшли уточнення до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, за змістом яких останній просить накласти арешт на все майно, що належить відповідачам в межах суми 46 812 296,01 грн.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Подана заява мотивована тим, що відповідачами за даним позовом є фізичні особи, ймовірність існування у яких банківських рахунків, а тим більш коштів на таких рахунках, за рахунок яких можна було б задовольнити позовні вимоги, є сумнівним, а за час вирішення даного спору належне їм майно може бути відчужене з метою уникнення відповідальності за завдані ними своїми діями збитки, що унеможливить, у випадку задоволення позову, досягнення мети звернення з ним, а саме: захисту порушених прав і інтересів товариства, пов'язаних з відшкодуванням завданих колишнім керівництвом збитків.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як зазначено в п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є наявність чи відсутність підстав для покладення на відповідачів обов'язку з відшкодування завданих діяльністю останніх збитків у загальному розмірі 46 812 296,01 грн. шляхом звернення стягнення на належне їм майно.

Тобто, реальна можливість відновлення порушених прав і інтересів позивача у випадку задоволення позову у даній справі обумовлена наявністю у відповідачів майна, на яке може бути звернено стягнення з метою відшкодування завданих спірних збитків.

При цьому, із доданих до заяви позивача інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що переважна більшість наявного у власності ОСОБА_2 нерухомого майна - це квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_3, а згідно наявних в матеріалах справи роздруківок процесуальних документів (ухвал господарського суду міста Києва) вбачається, що таке нерухоме майно було предметом майнових претензій позивача у справах №910/19185/13, №910/20812/13, №910/23747/13, №910/24106/13, №910/24108/13, №910/24116/13, №910/24117/13, №910/24120/13, №910/691/14, №910/699/14, №910/701/14 та №910/704/14 від вимог про визнання права власності за товариством, на які відмовився відповідач 1, діючи як директор ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", чим і обумовлені підстави звернення з даним позовом до суду.

В той же час, із доданих до заяви позивача роздруківок оголошень в мережі "інтернет" вбачається, що станом на сьогоднішній день квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_3, виставлені на продаж.

Тобто, обґрунтованим є посилання позивача на те, що відповідачі за час вирішення спору можуть продати належне їм майно, що унеможливить досягнення мети звернення з даним позовом до суду - захисту порушених прав і інтересів ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" шляхом відшкодування збитків, завданих колишнім керівництвом, адже будь-яка інформація щодо існування у таких осіб коштів необхідних для покриття суми завданих збитків відсутня.

З огляду на викладене, з метою запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, а також враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може фактично унеможливити захист порушених прав і обов'язків в обраний позивачем при зверненні з даним позовом до суду спосіб, суд вважає заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачів в межах суми позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (02068, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1), в межах суми 46 812 296,01 грн.

3. Накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (02121, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: НОМЕР_2), в межах суми 46 812 296,01 грн.

4. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 30.08.2016, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 30.08.2017.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024, адреса: 04086, м. Київ, вул. О.Теліги, буд. 41).

6. Боржником за даною ухвалою в частині пункту 2 резолютивної частини ухвали є ОСОБА_1 (02068, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1).

7. Боржником за даною ухвалою в частині пункту 3 резолютивної частини ухвали є ОСОБА_2 (02121, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: НОМЕР_2).

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя І.О. Андреїшина