ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016р. Справа № 914/1491/16

За позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗУБРА ЛІСНА», с. Зубра, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс», м. Львів

про стягнення 28 417 грн. 45 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, голова правління;

від третьої особи: ОСОБА_2, представник (довіреність від 07.07.2016 р.)

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗУБРА ЛІСНА», с. Зубра, Львівська область про стягнення 28 417 грн. 45 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 02.06.2016 р. призначив розгляд справи на 13.06.2016 р. В судових засіданнях оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду. За клопотанням представника позивача строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 16.08.2016 р.

Ухвалою від 03.08.2016 р. суд залучив Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді, на виконання умов якого відповідачу надано відповідні послуги. Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості теплової енергії в гарячій воді виконав неналежним чином, заборгованість становить 13 782 грн. 78 коп. У звязку з порушенням строків оплати вартості теплової енергії в гарячій воді, відповідачу нараховано пеню в розмірі 1 059 грн. 57 коп., 3% річних в розмірі 883 грн. 32 коп. та інфляційні в розмірі 12 691 грн. 78 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, становить 28 417 грн. 45 коп.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи надав усні пояснення щодо заявленого позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

14 листопада 2013 р. між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (теплопостачальна організація) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «ЗУБРА ЛІСНА» (споживач) було укладено договір №1602/А про постачання теплової енергії в гарячій воді.

За цим договором теплопостачальна організація (позивач) бере на себе зобовязання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач (відповідач) зобовязується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Додатком №1 до даного договору встановлено обсяги постачання теплової енергії. Відповідно до цього додатку, позивач постачає теплову енергію до обєкта відповідача за адресою с. Зубра, вул. Лісна, 2-Б.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження.

Позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача вартість послуг у розмірі 13 782 грн. 78 коп., 1 059 грн. 57 коп. пені, 883 грн. 32 коп. 3% річних, 12 691 грн. 78 коп. інфляційних нарахувань.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 ГК України).

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, позивач просив стягнути 13 782 грн. 78 коп. як вартість втрат теплової енергії під час постачання відповідачу теплової енергії згідно договору №1602/А від 14.11.2013 р. Проте, протягом розгляду справи позивачем не було подано первинних документів, які б підтверджували обґрунтованість розрахунків втрат теплової енергії на загальну суму 13 782 грн. 78 коп.

Відповідно до п. 7.2.43. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерство палива та енергетики України від 14.02.2007 р. №71 облік відпускання і використання теплової енергії має здійснюватися у вузлі обліку теплової енергії, організованому на межі розділу теплових мереж між теплопостачальною організацією та споживачем. У разі організації вузла обліку не на межі розділу теплових мереж розрахунок за теплову енергію здійснюється з урахуванням втрат на ділянці мережі від межі розділу до місця установки розрахункових приладів.

Пунктом 5.2. договору №1602/А від 14.11.2013 р. передбачено, що установлення приладів обліку виконується згідно з узгодженим теплопостачальною організацією проектом на межі балансової належності тепломереж теплопостачальної організації та споживача. У разі встановлення приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначених за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на дільницях тепломереж від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку.

Додатком 2 до договору №1602/А від 14.11.2013 р. встановлено, що на балансі споживача перебуває теплотраса довжиною 80 м (50 м та 30 м) діаметром 108 мм. ОСОБА_1 балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності між теплопостачальною організацією та споживачем встановлюється на першому по ходу теплоносія фланці запірної арматури в місці врізки внутрішньо будинкової системи опалення в транзитний трубопровід в приміщенні ЦТП-22. Від теплового джерела до межі балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності експлуатаційне обслуговування здійснює теплопостачальна організація. Від межі балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності експлуатаційне обслуговування теплових мереж в бік подачі теплової енергії до обєктів споживача здійснює споживач.

Пунктом 6.3.6. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж встановлено, що відповідальним за справний стан і експлуатацію теплових мереж є власник.

Відповідно до п. 6.3.4. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, організація, яка займається експлуатацією теплових мереж, повинна мати паспорт технічного стану теплової мережі та паспорт теплової мережі (додатки 5, 6).

Експлуатація теплових мереж і ділянок, не закріплених за відповідальними особами, не допускається.

Згідно п. 3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, власник - юридична особа, яка має у своїй власності або в господарському віданні (згідно з балансовою належністю) теплові установки чи теплові мережі, що виробляють, постачають або використовують теплову енергію.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, зовнішня теплова мережа до будинку за адресою вул. Лісна, 2-Б, с. Зубра, Пустомитівский район протягом дії договору №1602/А від 14.11.2013 р. на балансі відповідача не перебувала.

Наведене, зокрема, підтверджується ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2015 р. №4961, якою було прийнято безоплатно у власність територіальної громади м. Львова від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» зовнішні теплові мережі до житлового будинку на вул. Лісній, 2-Б (с. Зубра, Пустомитівский район) балансовою вартістю 62 587,40 грн. Згідно акту приймання-передачі зовнішніх теплових мереж на вул. Лісній, 2-Б (с. Зубра, Пустомитівский район) у власність територіальної громади м. Львова від 24.07.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» передало, а Управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради прийняло на свій баланс зовнішні теплові мережі на вул. Лісній, 2-Б (с. Зубра, Пустомитівский район) вартістю 62 587,40 грн. 25.09.2015 р. Управлінням житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та ЛМКП «Львівтеплоенерго» складено акт, згідно якого Управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради передало, а ЛМКП «Львівтеплоенерго» прийняло на свій баланс зовнішні теплові мережі до житлового будинку на вул. Лісній, 2-Б (с. Зубра, Пустомитівский район) вартістю 62 587,40 грн. Наказом директора ЛМКП «Львівтеплоенерго» №406 від 25.09.2015 р. зовнішні теплові мережі на вул. Лісній, 2-Б (с. Зубра, Пустомитівский район) було прийнято на баланс як поповнення до статутного капіталу.

З урахуванням наведеного, відповідач не вправі був брати на себе зобовязання згідно договору №1602/А від 14.11.2013 р. щодо обладнання (зовнішніх теплових мереж) як у звязку з тим, що таке не перебувало на його балансі, так і у звязку з відсутністю технічного оснащення, відсутністю спеціалістів для обслуговування мереж та дозвільних документів на виконання таких робіт.

Як зазначив відповідач, мотивом укладення договору №1602/А від 14.11.2013 р. у відповідній редакції була необхідність забезпечення теплом мешканців будинку на вул. Лісній, 2-Б в опалювальний період.

Слід також зазначити, що згідно п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №630 від 21.07.2005 р., у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність обєднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобовязань, повязаних з діяльністю обєднання.

Обєднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками (ч. 4 ст. 4 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно ст. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» обєднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Таким чином, з огляду на те, що будинок по вул. Лісній, 2-Б в с. Зубра обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії, відповідач не мав підстав для додаткового нарахування споживачам-власникам квартир плати за теплову енергію з урахуванням втрат, оскільки така нараховується розрахунковим методом та не є складовою тарифу на теплопостачання.

З огляду на те, що вимога про стягнення 13 782 грн. 78 коп. вартості послуг з теплопостачання є безпідставною, не підлягають до задоволення і вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних, які нараховані позивачем у звязку із простроченням вищевказаної суми.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 626 ЦК України, ст.ст. 275, 276 ГК України, ст.ст. 4, 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 3, 6.3.4., 6.3.6.. 7.2.43. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерство палива та енергетики України від 14.02.2007 р. №71 та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 15.08.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 22.08.2016 р.

Суддя Мазовіта А.Б.