УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 серпня 2016 року Справа № 913/943/16

Суддя господарського суду Луганської області Яресько Б.В., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 акціонерного товариства Сєвєродонецький приладобудівний завод, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРКОН і К, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про розірвання договору оренди та виселення

встановив:

Позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Сєвєродонецький приладобудівний завод, м. Сєвєродонецьк Луганської області, заявлено позовні вимоги про:

- розірвання Договору оренди від 12 грудня 1994 року №218/Д-539, повністю, з усіма доповненнями, змінами та додатками до нього;

- виселення Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРКОН і К з нежитлових приміщень, корисною площею 622 кв. м, з прилеглею територією 3836 кв.м., що розташовані за адресою: м. Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Федоренка (колишня - вулиця ОСОБА_2), №11, і зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРКОН і К, негайно, не зволікаючи звільнити чуже майно, обєкт оренди, визначений Договором оренди від 12 грудня 1994 року №218/Д-539, в тому числі від суборендарів, піднаймачів, інших осіб, і повернути це майно його власнику - Відкритому акціонерному товариству Сєвєродонецький приладобудівний завод, шляхом його фактичного передання за відповідним актом передання-приймання повноважному представнику ВАТ Сєвєродонецький приладобудівний завод, та передати усю технічну документацію, яку було отримано орендарем згідно підпункту 2.1.1. пункту 2.1. розділу ІІ Договору оренди від 12 грудня 1994 року №218/Д-539 та іншу документацію щодо вищезазначеного майна, а також усі комплекти ключів від замків та інше, не допускати розукомплектування обладнання та конструкцій зазначеного майна, і не чинити перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні вищезазначеним майном Відкритому акціонерному товариству Сєвєродонецький приладобудівний завод, а також в ліквідаційній процедурі в провадженні судової справи про банкрутство №10/110б;

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У порушення вимог п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви взагалі не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VІ від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.11.2011, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору за даним позовом, позивачем до позовної заяви не доданий.

Позивачем в позовній заяві заявлене клопотання, за яким він просить суд відстрочити Відкритому акціонерному товариству Сєвєродонецький приладобудівний завод сплату судового збору при зверненні з даною позовною заявою та врахувати факт стану неплатоспроможності особи, яка подає дану позовну заяву, обставини чого встановлені постановою господарського суду Луганської області від 30.01.2014 р. по справі про банкрутство №10/1106, яка набула законної чинності, та підтверджується банківськими відомостями, та посилаючись на те, що на цей час не сформовані представницькі органи кредиторів, що перешкоджає продажу майна банкрута, на те, що відсутні кошти на рахунку позивача, а арбітражний керуючий не зобовязаний за власний рахунок сплачувати судовий збір за позовами банкрута.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір встановлено вичерпний перелік підстав щодо звільнення від сплати судового збору під час звернення до суду.

Частиною 2 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторін, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан позивача. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Суд вважає, що клопотання позивача належним чином не обґрунтовано, а тому суд не передбачає можливості звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

Крім того, встановлений більш ніж 2 роки назад факт неплатоспроможності позивача не може вважатися належною причиною для несплати судового збору, оскільки за приписами Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ліквідатор за цей час має здійснити передбачені Законом заходи з реалізації майна банкрута та акумулювати отримані від реалізації активів збанкрутілого субєкта господарювання кошти на єдиному ліквідаційному рахунку, з якого за приписами ст. 45 Закону, витрати арбітражного керуючого на сплату судового збору можуть бути спрямовані ліквідатором у першочерговому порядку.

Також суд звертає увагу не та, що ухвалою господарського суду Луганської області від 05 серпня 2016 року по справі № 913/870/16 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/59515629) суд вже відмовляв позивачу в задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за позовом з аналогічними вимогами щодо розірвання договору оренди від 12 грудня 1994 року №218/Д-539 та виселення відповідача.

Згідно п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З урахуванням викладеного позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві без розгляду.

Керуючись ст. 57, п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

2. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток (тільки позивачу): на 51 аркуші.

Суддя Б.В. Яресько