ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. Справа № 920/253/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Барбашова С.В.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Суминафтосервіс», м. Суми (вх.№1949 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 12.05.16 у справі № 920/253/16

за позовом Путивльської міської ради, м. Путивль, Путивльського району, Сумської області,

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Суминафтосервіс», м. Суми,

про стягнення 103791,90 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року позивач - Путивльська міська рада звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Суминафтосервіс» на свою користь збитки у розмірі 103791,90 грн., заподіяні порушенням відповідачем договірних зобовязань щодо сплати орендної плати за землю, посилаючись на те, що відповідачем в односторонньому порядку змінено розміри орендної плати за користування земельними ділянками без оформлення належним чином змін до договору оренди, що є порушенням умов існуючих договорів оренди землі.

Відповідач стверджував, що розмір орендної плати у твердій (грошовій) сумі визначено договорами лише на 2010 рік, з 2011 року не визначено такий розмір, а визначено лише 12% від нормативної грошової оцінки, оскільки розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок змінився з 2014 року (зменшився), то автоматично змінився (зменшився) розмір орендної плати у твердій (грошовій) сумі, але змін до договору оренди земельних ділянок вносити не потрібно, оскільки розмір орендної плати у твердій (грошовій) сумі у договорах з 2011 року не встановлений.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.05.2016 року у справі №920/253/16 (суддя Левченко П.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Суминафтосервіс» на користь Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області збитки у сумі 103791,90 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1556,89 грн.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що розмір орендної плати у грошовому виразі (у твердій сумі) у договорах встановлено лише на 2010 рік; розмір орендної плати з 2011 року у твердій сумі не визначено, а визначено у розмірі 12 % нормативної грошової оцінки вказаних земельних ділянок; розмір нормативної грошової оцінки вказаних земельних ділянок з 2014 року змінився, оскільки змінилась нормативна грошова оцінка відповідних земельних ділянок; доказами наданими ним 06.04.2016 року підтверджується виникнення переплати на користь позивача здійсненої у 2014 році, що відповідно вплинуло на розмір зобовязань з платежів за землю в бік зменшення у подальшому, зокрема у 2015 році.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві зазначив, що відповідачем в односторонньому порядку змінено розміри орендної плати за користування земельними ділянками без оформлення належним чином змін до договору оренди, що є порушенням умов існуючих договорів оренди землі, зміна законодавства, у тому числі постанова Сумського окружного адміністративного суду, не можуть тягнути за собою автоматичної зміни договору оренди землі в частині встановлення нового розміру орендної плати за землю.

Позивач просив провести розгляд справи без участі його представника.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 28 грудня 2004 року між сторонами укладені договори оренди земельних ділянок (надалі - договори), зареєстровані в ДЗК Путивльського районного відділу земельних ресурсів 30 грудня 2004 року, відповідно, за № 31 та за № 30, за умовами яких визначено, що: 1) позивач (орендодавець) надає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування з послідуючим викупом земельну ділянку для несільськогосподарського призначення - землі комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Комсомольська (нова назва ОСОБА_3), 42а. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,238 га; 2) позивач (орендодавець) надає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування з послідуючим викупом земельну ділянку для несільськогосподарського призначення землі комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Червоноармійська (нова назва - Новоселівська), 96а. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,245 га.

Договори оренди укладені на підставі рішення 16 сесії Путивльської міської ради 24 скликання від 22.10.2004 року «Про надання в оренду ТОВ «Суминафтосервіс» земельних ділянок для будівництва автозаправочних станцій по вул. Комсомольська, 42а та по вул. Червоноармійська, 96а з послідуючим викупом», терміном на 49 років та посвідчені приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за №№ 3608, 3607.

17 грудня 2010 року сторони уклали договори № 2 про внесення змін до вищезгаданих договорів оренди земельної ділянки від 28 грудня 2004 року. Ці договори зареєстровані у Державному реєстрі земель 28 березня 2011 року, відповідно, за № 00025 та за № 00024 (а.с. 17,14).

Пункт 1.5 розділу 1 «Предмет договору» договору оренди земельної ділянки площею 0,238 га по вул. Комсомольській, 42а викладено у наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2010 році становить 374612 грн.».

Пункт 3.1 розділу 3 «Оренда плата» того ж договору оренди земельної ділянки площею 0,238 га по вул. Комсомольській, 42а викладено у наступній редакції: «Оренда плата на рік становить12,0% від нормативної грошової оцінки землі. Складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі, станом на момент укладення договору. Розмір річної орендної плати на 2010 рік становить 44953,44 грн., що становить 3746,12 грн. за місяць.».

Пункт 1.5 розділу «Предмет договору» договору оренди земельної ділянки площею 0,245 га по вул. Червоноармійській, 96а викладено в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2010 році становить 317888 грн.».

Пункт 3.1 розділу 3 «Орендна плата» того ж договору оренди земельної ділянки площею 0,245 га по вул. Червоноармійська, 96а викладено у наступній редакції: «Орендна плата на рік становить 12,0% від нормативної грошової оцінки землі. Складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі, станом на момент укладення договору. Розмір річної орендної плати на 2010 рік становить 38146,56 грн., що становить 3178,88 грн. за місяць.».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендодавцеві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальністю за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі, згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, зокрема, умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У пунктах 1.5 та 3.1 договорів оренди земельних ділянок від 28.12.2004 року в редакції договорів № 2 про внесення змін до тих договорів від 17.10.2010 року сторони за взаємною згодою встановили розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок у 2010 році, тобто станом на момент укладення договорів № 2 від 17.10.2010 року про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок від 28.12.2004 року. За взаємною згодою сторонни встановили, що орендна плата на рік становить 12,0% від нормативної грошової оцінки землі, а також, що складовими частинами розрахунку орендної плати є: 1) розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; 2) нормативна грошова оцінка землі станом на момент укладення договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з посиланням відповідача на автоматичну зміну розміру орендної плати, оскільки зміст пунктів 1.5 та 3.1 договорів оренди в редакції договорів № 1 від 17.10.2010 року свідчить, що сторони встановили розмір нормативної грошової оцінки станом на момент укладення договорів №2 від 17.10.2010 року (у 2010 році) і встановили, що складовими частинами розрахунку орендної плати є розмір відсотку (12%) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (постійна величина) та розмір нормативної грошової оцінки землі станом на момент укладення договору.

Отже, відповідач усвідомлював, що саме таким чином здійснюється розрахунок орендної плати і, що розмір орендної плати у договорі у твердій (грошовій) сумі встановлений сторонами не лише на 2010 рік, а й на подальші роки дії договору і сплачував орендну плату у встановленому договорами розмірі у 2011, 2012, 2013 та 2014 роках.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року у справі №818/2464/14 за позовом ТОВ «Суминафтосервіс» до Відділу Держземагенства у Путивльському районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії було визнано протиправними дії Відділу Держземагенства щодо застосування при розрахунках нормативної грошової оцінки земельних ділянок у м.Путивль по вул. Комсомольській, 42а та вул. Червоноармійській, 96а з використанням при її розрахунку коефіцієнта функціонального використання земельних ділянок КФ 2,5 та зобовязано Відділ Держземагенства вчинити дії щодо видачі ТОВ «Суминафтосервіс» витягу про нормативну грошову оцінку згаданих земельних ділянок з використанням при їх розрахунку коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки КФ 0,5.

На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду Відділ Держземагенства у Путивльському районі Сумської області видав ТОВ «Суминафтосервіс» (відповідачеві у даній справі) витяг з техдокументації по грошовій оцінці землі від 05.12.2014р. № 2823 з зазначенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 2450 кв.м. по вул. Червоноармійській, 96а у м. Путивль у розмірі 63578 грн. (замість 317888 грн.) та витяг з техдокументації по грошовій оцінці землі від 05.12.2014р. № 2824 з зазначенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 2380 кв.м. по вул. Комсомольській, 42а у розмірі 62570 грн. (замість 312827 грн.).

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що не вносячи змін до договорів оренди земельних ділянок, відповідач, у звязку зі зміною нормативної грошової оцінки, 11.12.2014 року подав до податкового органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік за вищезгадані земельні ділянки.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що не вносячи змін до договорів оренди земельних ділянок та навіть не повідомляючи орендодавцеві про отримання витягів з технокомунікації по грошовій оцінці землі з іншою (меншою за розміром) ніж встановлені сторонами у договорах оренди земельних ділянок розміри нормативної грошової оцінки землі, які за умовами договорів є складовими розрахунку розміру орендної плати, відповідач в односторонньому порядку визначив, що він переплатив оренду плату за землю по вищезгаданим двом земельним ділянкам на 47933,74 грн. і задекларувавши у податковій декларації за землю на 2015 рік до сплати 42935,89 грн., враховуючи новий розмір нормативної грошової оцінки та односторонньо визначену суму переплати орендної плати за 2014 рік в розмірі 47933,74 грн. вирішив у 2015 році орендну плату за згадані дві земельні ділянки не сплачувати орендодавцеві взагалі і не сплачував її взагалі.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що за умовами договорів оренди земельних ділянок, враховуючи договори № 2 про внесення змін до них, у 2015 році відповідач (орендар) мав сплатити позивачеві (орендодавцеві за договорами) 103791,90 грн. орендної плати (56146,85 грн. за користування земельною ділянкою площею 0,238 га по вул. Комсомольській, 42а у м. Путивль та 47645,05 грн. за користування земельною ділянкою площею 0,245 га по вул. Червоноармійській, 96а у м. Путивль).

Суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У п. 11.1 договорів оренди земельних ділянок, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що матеріалами справи підтверджується і відповідачем не заперечується, що зміни до договорів оренди землі після 17.10.2010 року, коли сторони уклали договори № 2 про внесення змін до договорів, не вносилися і пункти 1.5 та 3.1 договорів і на даний час діють в редакції договорів № 2 від 17.10.2010 року про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок від 28.12.2004 року.

Відповідно до ст. ст.. 526, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 611, 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків; одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобовязань доведений позивачем і підтверджений матеріалами справи, відповідач, як особа, що порушила зобовязання, не довів відсутність своєї вини.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 02.12.2014 року у справі № 21-274а14, з якої, на думку відповідача, вбачається пріоритет закону над договором.

Зазначена постанова Верховного Суду України стосується інших правовідносин та інших обставин справи, наведені в ній правові норми підтверджують неправомірність дій відповідача, який в односторонньому порядку відмовився від зобовязання, від обовязкових для виконання умов договору, в ній зазначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 2881 статті 288 ПК).

Зміна складових розрахунку розміру орендної плати є лише підставою для перегляду встановленого договором розміру орендної плати, підставою для внесення сторонами за взаємною згодою змін до договору.

У разі недосягнення сторонами згоди щодо внесення змін до договору, зокрема, щодо розміру орендної плати, спір вирішується в судовому порядку.

Одностороння зміна умов не допускається (ст. 525 ЦК України), як не допускається і одностороння відмова від зобовязання.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача по односторонній зміні умов договорів оренди та відмова від здійснення оплати орендної плати не відповідають нормам діючого законодавства та умовам договорів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст. 30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 525,526,611, 615, 629 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 12.05.2016 р. по справі №920/253/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 26.08.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.