ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 917/543/16
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівКорсака В.А.,
Яценко О.В.,
розглянувши
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич"
на постанову від 06.06.2016 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№917/543/16 господарського суду Полтавської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич"
простягнення 326680,00 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - не з'явились

Від відповідача - не з'явились

Про час і місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 у справі № 60/61 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" про стягнення 326680,00 грн., посилаючись на незадоволення клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом позовної заяви про визнання недійсним третейського застереження.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.04.2016 (суддя Ціленко В.А.) відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Агрофірма "Славутич" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 по справі № 60/61, рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 по справі № 60/61 за позовом ТОВ "Інтерлінк" до ТОВ "Агрофірма "Славутич" про стягнення 326680,00 грн. - залишено без змін.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 у складі: Могілєвкіна Ю.О., Барбашової С.В., Істоміної О.А. ухвалу господарського суду першої інстанції залишено без змін.

ТОВ "Агрофірма "Славутич" у касаційній скарзі просить ухвалу та постанову господарських судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" задовольнити. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, положень Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

ТОВ "Агрофірма "Славутич" звернулось до господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 у справі № 60/61 посилаючись на те, що третейський суд в порушення норм чинного законодавства, зокрема, ст.78 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", не зупинив провадження у справі до закінчення розгляду господарським судом Полтавської області позову ТОВ "Агрофірма "Славутич" про визнання недійсним третейського застереження, а саме п. 8.4 договору № 29/07/002 від 29.07.2015, укладеного з ТОВ "Інтерлінк" на поставку коріандра та проса врожаю 2015 року.

Відповідно до частини 2 статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно частини 3 статті 51 рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Статтею 1225 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Наведений у частині третій статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статті 1225 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Посилання касатора на ст.78 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" щодо обов'язку третейського суду зупинити провадження у справі у випадку неможливості розгляду цієї справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається судом або відповідного питання компетентними органами, не приймається до уваги, оскільки, судами встановлено, що на дату ухвалення рішення Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" доказів в підтвердження факту, що господарським судом прийнята та розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" про визнання недійсним третейського застереження не надано.

Відповідно до матеріалів судової справи № 917/119/16, позов ТОВ "Агрофірма "Славутич" до ТОВ "Інтерлінг" про визнання недійсним п. 8.4 договору № 29/07/2002 від 29.07.2015 подано до господарського суду Полтавської області 01.02.2016, тоді як рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" прийнято 29.01.2016, тобто після ухвалення рішення третейським судом.

Також судами зазначено, що рішенням господарського суду Полтавської області від 24.03.2016 у справі № 917/119/16 в задоволені позову про визнання недійсним п. 8.4. договору № 29/07/2002 від 29.07.2015 відмовлено.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду.

Враховуючи наведене, постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу господарського суду першої інстанції, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" залишити без задоволення.

Постанову від 06.06.2016 Харківського апеляційного господарського суду у справі №917/543/16 господарського суду Полтавської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді В. Корсак

О. Яценко