ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Справа № 922/5716/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Потапенко В.І., суддя Білецька А.М. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача -Яловенка В.В., за довіреністю від 25.12.15 р. б/н;

відповідача: Полякова В.Г., за довіреністю від 09.06.2015 р. № 02-36/1491;

третіх осіб-не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №2193 Х/1-3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.07.2016 р. у справі № 922/5716/15

за позовом Приватного підприємства "Віталія-Плюс", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії ПАТ "Укрсоцбанк", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., м. Харків

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року Приватне підприємство "Віталія-Плюс" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання виконавчого напису, вчиненого 23.06.2015 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. та зареєстрованого за №2000 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.11.2015 р. (суддя Погорелова О.В.) у справі № 922/5716/15 позов було задоволено повністю, визнано виконавчий напис, вчинений 23.06.2015 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. та зареєстрований за №2000 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 р. у справі № 922/5716/15 рішення господарського суду Харківської області від 23.11.2015 р. у справі № 922/5716/15 було скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2016 р. у справі № 922/5716/15 рішення господарського суду Харківської області від 23.11.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 р. у справі №922/5716/15 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.07.2016 р. справу № 922/5716/15 було призначено до розгляду.

15 липня 2016 року позивач надав до суду заяву (вх. №23241), в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадження №48702930.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.07.2016 р. у справі №922/5716/15 (суддя Денисюк Т.С.) задоволено заяву Приватного підприємства "Віталія-Плюс" про вжиття заходів забезпечення позову по справі №922/5716/15. Вжито заходи до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №48702930, яке відкрито на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. та зареєстрованого за №2000 від 23 травня 2015 року, про звернення стягнення на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: місто Харків, вул. Костичева, 25 -В.

Відповідач подав на вказану ухвалу господарського суду Харківської області від 27.07.2016 р. у справі №922/5716/15 до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що вжиття господарським судом першої інстанції заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №48702930, яке відкрито на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса здійснено в порушення ч. 2 статті 66 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої забезпечення позову допускається за умови, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в той час як позивачем не доведено, яким чином виконання за спірним виконавчим написом нотаріуса може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову про визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому відповідач посилається на те, що позивачем в обґрунтування клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову було надано лише постанову про відкриття виконавчого провадження за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, в той час як згідно із Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання виконавчого документа після відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен провести такі виконавчі дії:

- накласти арешт на зазначене у виконавчому документів майно;

- виїхати на предмет іпотеки з понятими з метою опису;

- винести постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності;

- отримати від суб'єкта оціночної діяльності рахунок -фактуру та проавансувати оцінку майна і надати її на ознайомлення сторонам;

- повідомити сторони не пізніше ніж за один місяць про проведення електронних торгів з прожаду предмету іпотеки на державному сайті ДП»Сетам».

Зважаючи на це, відповідач стверджує, що господарський суд першої інстанції не дослідив доводи позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі тневжиття таких заходів.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні та в письмових поясненнях по справі (вх. № 8392 від 29.08.2016 р.) проти апеляційної скарги заперечує, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні оголошувалась перерева з 25.08.2016 р. до 12 год. 30 хв. 29.08.2016 р.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень позивача, усних пояснень сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач зазначає, що 10 вересня 2015 року постановою про відкриття виконавчого провадження головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. відкрито виконавче провадження №48702930 про звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору №834/19-27/35/8-251 від 02.10.2008 р. саме на підставі виконавчого напису №2000, що виданий 23.06.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., який є предметом даного господарського спору.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження не оскаржувалась, виконавче провадження не закінчено та не зупинено, а навпаки з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 25.03.2016 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області направлено доручення, яким надано державним виконавцям вказаного відділу доручення, щодо здійснення виконавчих дій за місцем знаходження майна.

Таким чином, позивач зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та Державна виконавча служба роблять все для реалізації предмету іпотеки та можуть в будь-який час його продати до розгляду даної справи по суті, а це зробить неможливим виконання рішення суду по справі в разі задоволення позову.

Надаючи оцінку зазначеним доводам заявника, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для вжиття зазначених у заяві позивача заходів до забезпечення позову.

Так, відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачені заходи до забезпечення позову, серед яких зазначено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як правильно зазначив господарський суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, за змістом статті 66 господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду, а тому підставою для вжиття таких заходів є достатньо обґрунтоване припущення, що в разі їх невжиття виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог буде або неможливим або утрудненим. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто обраний захід повинен забезпечувати виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На необхідність дотримання вказаних вимог при вирішенні питання про застосування заходів до забезпечення позову зазначено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Господарський суд першої інстанції правильно встановив наявність вищенаведених умов для застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №48702930, яке відкрито на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. та зареєстрованого за №2000 від 23 травня 2015 року, про звернення стягнення на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: місто Харків, вул. Костичева, 25 -В.

Так, зазначений захід до забезпечення позову співвідноситься з матеріально-правовими вимогами позивача, що складають предмет позову, на забезпечення яких він вживається, оскільки спрямований на попередження виконання саме оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та існує імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття такого, оскільки як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, виконавчий напис нотаріуса Харківського нотаріального округу Ємця І.О. №2000 від 23 травня 2015 року про звернення стягнення на нежитлові приміщення є виконавчим документом, який Приватне підприємство "Віталія-Плюс" просить визнати таким, що не підлягає виконанню і він є предметом позову у даній справі, а стягнення у виконавчому провадженні №48702930, яке було відкрито на підставі цього виконавчого напису нотаріуса слід зупинити, оскільки продовження виконавчих дій по казаному провадженню може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі через те, що всупереч позовним вимогам, які полягають у визнанні зазначеного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, може призвести до фактичного стягнення за виконавчим написом, у зв'язку з чим не відбудеться відновлення порушених прав позивача, на захист яких подано позов у даній справі.

Зважаючи на це, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності того, яким чином виконання за спірним виконавчим написом нотаріуса може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову про визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому колегія суддів також відхиляє як такі, що не ґрунтуються на чинному законодавстві доводи відповідача що надання позивачем лише постанови про відкриття виконавчого провадження за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса не свідчить про імовірність утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду, оскільки відкриття виконавчого провадження постановою державного виконавця відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про початок передбаченої цим Законом процедури виконання за спірним виконавчим документом та відповідно про наявність підстав для достатньо обгрунтованого припущення про продовження такого виконання, а враховуючи суть такого заходу до забезпечення позову як зупинення виконання за виконавчим документом, що покликаний попередити подальше виконання за цим документом до вирішення спору, для його застосування суд не зобов'язаний чекати настання певної стадії розпочатого виконавчого провадження або здійснення державним виконавцем певних виконавчих дій за таким провадженням.

До того ж, як пояснив представник позивача в письмових та усних поясненнях та не заперечує представник відповідача, за спірним виконавчим написом державним виконавчем у виконавчому провадженні №48702930 були проведені деякі виконавчі дії, спрямовані на реалізацію предмету іпотеки, а саме 17.06.2016 р. було здійснено опис майна позивача та накладено заборону на відчуження нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Костичева, 25-В, про що було складено акт опису та арешту майна.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність викладеного в оскаржуваній ухвалі висновку господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись п. 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 27.07.2016 р. у справі № 922/5716/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 30.08.16 р.

Головуючий суддя Потапенко В.І.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Слободін М.М.