ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. Справа № 922/6624/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності від 25.02.2016р. № 20;

відповідача ОСОБА_2 (керівник) на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 29.06.2011р.;

3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву, м. Київ, (вх.№ 1571 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15

за позовом: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма Закор М, ЛТД, м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ,

про стягнення 7 241,94 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15 (головуючий суддя Новікова Н.А., суддя Шарко Л.В., суддя Лавренюк Т.А.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма Закор М, ЛТД на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву пеню у розмірі 2 568,98 та 432,07 грн. витрат по сплаті судового збору; відмовлено в позові в частині стягнення 4 639,48грн. основної заборгованості та 33,48 грн. пені.

Рішення суду з посиланням на положення статті 15 Закону України Про оренду державного та комунального майна, статті 549, 770 Цивільного кодексу України, статті 232 Господарського кодексу України, Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування від 23.02.2012р. №4442-VI, постанову Кабінету Міністрів України Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця від 25.06.2014р. №200, мотивовано тим, що позивачем було правомірно заявлено до стягнення пеню у розмірі 2 568,98грн. за період з 19.07.2015р. по листопад 2015р. у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем орендних платежів за договором оренди №4732 від 15.12.2009р., проте, з моменту передання Привокзальної площі, яка розташована за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, частина якої є обєктом оренди за договором №4732 від 15.12.2009р., до статутного капіталу "Українська залізниця", станом на грудень 2015р. Регіональне відділення Фонду Державного майна по місту Києву втратило статус орендодавця за договором оренди №4732 від 15.12.2009р., а відповідні права та обовязки перейшли до нового власника, а отже відсутні підстави для нарахування орендної плати за грудень 2015р. та пені. Регіональне відділення Фонду Державного майна України по місту Києву з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення орендної плати у розмірі 4 639,48 грн. за грудень 2015р., оскільки у відповідності до пункту 10.6.1 договору від 15.12.2009р. №4732, укладеного між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по місту Києву та ТОВ Комерційна фірма Закор М, ЛТД чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а майно згідно пункту 10.10. договору вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, оскільки, як зазначає апелянт, відповідачем акт приймання-передачі (повернення) майна підписано не було, договір від 15.12.2009р. №4732 є діючим, а отже є всі підстави для стягнення орендної плати у розмірі 4 639,48 грн. за грудень 2015р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 18.07.2016р.

У звязку з відпусткою судді Шутенко І.А., автоматизованою системою документообігу суду 15.07.2016р. для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Здоровко Л.М., судді Лакізи В.В., судді Плахова О.В.

15.07.2016р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7078), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі 922/6624/15залишити без змін.

18.07.2016р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 7111), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі 922/6624/15 залишити без змін та подано клопотання (вх.№7118) про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2016р. відкладено розгляд справи на 22.08.2016р.; відстрочено Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по місту Києву строк сплати судового збору за подання апеляційної скарги до 22.08.2016р.; зобовязано апелянта надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, обґрунтований розрахунок заборгованості (за який період) та пені.

21.07.2016р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання (вх.№7275) про проведення усіх судових засідань у справі №922/6624/15 у режимі відеоконференції в Київському апеляційному господарському суді з метою забезпечення його участі в судовому засіданні у даній справі, у звязку з тим, що особиста участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду вимагає фінансових витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.07.2016р. задоволено клопотання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручено Київському апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/6624/15, розгляд якої відбудеться 22.08.2016р. о 10:00 в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131.

01.08.2016р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання (вх.№7554) про проведення усіх судових засідань у справі №922/6624/15 у режимі відеоконференції в Київському апеляційному господарському суді з метою забезпечення його участі в судовому засіданні у даній справі, у звязку з тим, що особиста участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду вимагає фінансових витрат.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.07.2016р. було задоволено клопотання (вх.№7275 від 21.07.2016р.), та як наслідок задоволено клопотання (вх.№7554 від 01.08.2016р.) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву про участь його представника у судовому засіданні призначеному на 22.08.2016р. в режимі відеоконференції.

У звязку з відпусткою судді Лакізи В.В. та судді Плахова О.В., автоматизованою системою документообігу суду 15.07.2016р. для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Здоровко Л.М., судді Бородіної Л.І., судді Шутенко І.А.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку.

Колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву на рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. відбулось за участю представника Регіонального відділення фонду Державного майна України по місту Києву - ОСОБА_1 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 22.08.2016р. представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти вимог апеляційної скарги, просила оскаржуване рішення від 26.04.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 22.08.2016р. представник третьої особи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (т.2 а.с. 70,75).

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що представники сторін у судове засідання зявились і надали пояснення у справі в обґрунтування своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2009р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Закор М, ЛТД" (орендар) було укладено договір оренди № 4732 (надалі договір №1) (т.1 а.с.11-13 ).

Відповідно до пункту 1.1. договору №1 (з урахуванням додаткової угоди від 02.03.2011р. №4732 (т.1 а.с.15), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частина площі (інвентарний №024001) (далі майно) площею 28,0 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, на Приміському вокзалі біля 1-ї колони будівлі вокзалу, що перебуває на балансі відокремленого підрозділу Державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця Центр регіональних перевезень пасажирів, ідентифікаційний (надалі балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2014р. і становить 674 160,00грн. без ПДВ.

Згідно пункту 1.2 договору №1, майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного обєкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Згідно пункту 3.1. договору №1 (з урахуванням додаткової угоди від 02.03.2011р. №4732 (т.1 а.с.15), додаткового договору від 26.05.2015р. №4732/06 (т.1 а.с.21), орендна плата визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди листопад 2014р. 4 494,40грн.

Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2014р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень 2014р.

Пунктом 3.6 договору №1 сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до пункту 5.3. договору №1, орендар зобовязаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Строк дії договору визначений у пункті 10.1 договору №1 неодноразово продовжувався (договір про внесення змін від 02.03.2011р. №4732 (т.1 а.с.15), від 23.12.2011р. №4737/02 (т.1 а.с.17), договір про внесення змін від 17.12.2012р. №4737/03 (т.1 а.с.18), додатковий договір про внесення змін від 26.12.2013р. №4732/04 (т.1 а.с.19), договір про внесення змін від 22.01.2015р. №4732/05 (т.1 а.с.20) і встановлено до 15.12.2015р.

Згідно матеріалів справи, позивач передав, а відповідач прийняв визначене в договорі №1 нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, площа Привокзальна, 1 від 15.12.2009р., що підтверджується актом прийому передачі орендованого майна, який підписано та скріплено печатками сторін (т.1 а.с.14).

21.10.2015р. позивач звернувся з листом №30-05/10586 (т.1 а.с.25) до відповідача, в якому зазначав, що станом на 21.10.2015р. у відповідача виникла заборгованість з орендної плати за договором №4732 від 15.12.2009р. і становить 14 850,89грн., та пеня у розмірі 4 533,17грн., та вимагав сплатити у повному обсязі вказану заборгованість протягом 10 днів.

Однак, відповідач відповіді на вказаний лист не надав, що і стало підставою для звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України 28.12.2015р. до господарського суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т.1 а.с.47-53) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Закор М, ЛТД" про стягнення заборгованості по орендній платі за договором №4732 від 15.12.2009р. за грудень 2015р. у розмірі 4 639,48грн. та пені у розмірі 2 602,46грн. за період з 19.07.2015р. по 16.01.2016р. за прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати орендної плати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма Закор М, ЛТД на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву пеню у розмірі 2 568,98 та 432,07 грн. витрат по сплаті судового збору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. №200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (надалі-Постанова) утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Пунктом 2 Постанови встановлено, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, зокрема майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Відповідно до додатку №1 до Постанови, до переліку підприємств та установ, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" віднесено також Державне територіально-галузеве обєднання "Південно-Західна залізниця".

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", переоформлення правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, внесені до статутного капіталу товариства, здійснюється протягом двох років з дня державної реєстрації товариства.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесене до статутного капіталу товариства, здійснюється на підставі передавального акта та акта оцінки майна залізничного транспорту, внесеного до статутного капіталу товариства. Передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу товариства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №735 затверджено Статут Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (надалі - Статут).

Пунктом 2 Статуту встановлено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до пункту 20 Статуту, товариство має у власності майно, що внесено до його статутного капіталу, та/ або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту.

Пунктом 33 Статуту передбачено, що товариство здійснюючи право власності, володіє, користується та розпоряджається належним йому майном і вчиняє стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, Статуту та меті діяльності підприємства.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", до статутного капіталу Товариства вносяться: майно залізничного транспорту загального користування; 100 відсотків акцій акціонерних товариств, що проводять ремонт тягового рухомого складу та виготовляють залізобетонні конструкції і шпали, повноваження з управління корпоративними правами яких здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; акції (частки, паї), що належать державі у статутному (складеному) капіталі господарських товариств, утворених за участю підприємств залізничного транспорту; право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту; право господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об'єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про залізничний транспорт", магістральні залізничні лінії загального користування та розміщені на них технологічні споруди, передавальні пристрої, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об'єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт, є державною власністю, закріплюються за АТ "Укрзалізниця" на праві господарського відання та не підлягають приватизації.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що привокзальна площа не увійшла до переліку майна, яке закріплювалось за товариством на праві господарського відання, вона внесена до статного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

Наявною у матеріалах справи копією Передавального акту Державного територіального-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця від 31.07.2015р., затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р. (т.1 а.с.190-193) підтверджується вартість і склад активів та зобовязань державного територіального-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця, правонаступництво щодо яких після його реорганізації шляхом злиття перейшло до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця

Як вбачається із пункту 25 Зведеного переліку майна Державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця, що вноситься до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р. (т.1 а.с.198-201), до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця" внесено Привокзальну площу, яка розташована за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, частина якої є обєктом оренди за договором №4732 від 15.12.2009р.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності та майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності врегульовано статтею 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 3 Закону України Про оренду державного та комунального майна)

Згідно статті 5 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендодавцями є, зокрема: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам;

Частиною 1 статті 770 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Частиною 2 статті 15 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм законодавства та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 21.10.2015р. зареєстровано Публічне акціонерне товариство "Українська Залізниця" до статутного капіталу якого було передано Привокзальну площу, яка розташована за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, частина якої є обєктом оренди за договором №4732 від 15.12.2009р., а отже в грудні 2015р. Регіональне відділення Фонду Державного майна по місту Києву не мало статусу орендодавця за договором №4732 від 15.12.2009р., а відповідні права та обовязки перейшли до нового власника.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 21.10.2015р № НАБ-4/1329 (т.1 а.с.73) Державне територіальне-галузеве обєднання Південно-Західна залізниця звернулося до відповідача, в якому повідомило, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2014 р. №200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, 21.10.2015р. зареєстровано ПАТ Українська залізниця, у звязку з чим останньому необхідно звернутися до ПАТ Українська залізниця з метою переукладення договору оренди від 15.12.2009 р. № 4732.

01.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі філії Південно-Західної залізниці (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційною фірмою Закор М, ЛТД (орендар) у звязку з утворенням ПАТ "Українська залізниця" з посиланням на Закон України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування від 23.02.2012 р. №4442-VI, постанову КМУ Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця від 25.06.2014р. № 200 та статтю 15 Закону України Про оренду державного та комунального майна було укладено додатковий договір (надалі - договір №2) (т. 1 а.с.121-122) до договору оренди нерухомого майна від 15.12.2009 р. № 4732.

Пунктом 1 договору №2 встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 15.12.2009 р. № 4732 є ПАТ Укрзалізниця.

Пунктом 3 договору №2 сторони погодили викласти пункт 3.1 розділу 3 "Орендна плата" договору в наступній редакції:

Орендна плата, визначена на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. № 786, за базовий місяць розрахунку-листопад 2015 р. становить 6 588,16 грн. без ПДВ.

Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2015 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 4 договору №2 сторони виклали пункт 3.6 договору в наступній редакції:

Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця. Одержувач коштів Виробничий підрозділ центр регіональних перевезень пасажирів регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ Українська залізниця.

Відповідно до пункту 5 договору №2, пункт 10.1. договору розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору" викладено в наступній редакції:

Цей договір діє з 01.12.2015р. по 31.03.2016р. включно.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та у відносинах щодо терміну дії та розрахунків діє з 01.12.2015р. (пункт 7 договору №2).

Згідно акту приймання передачі в оренду нерухомого майна від 01.12.2015р. (т.1 а.с.123-124), який підписано та скріплено печатками сторін, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно частину площі на Приміському вокзалі біля 1-ї колони будівлі вокзалу, що знаходиться за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, площею 28,00 кв. м.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний додатковий договір 01.12.2015р. до договору оренди від 15.12.2009р. № 4732 укладений між ПАТ Укрзалізниця та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційною фірмою Закор М, ЛТД за своєю правовою природою є договором оренди укладеним з новим власником орендованого майна, а не додатковою угодою.

З наявної в матеріалах справи виписки по рахунку від 15.02.2016р. №36 (т.1 а.с.120 ) вбачається, що відповідачем було повністю сплачено наявну у нього заборгованість з орендної плати за грудень 2015р. перед ПАТ Українська залізниця відповідно до умов договору оренди від 01.12.2015 р., у сумі 6 713,76грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду Державного майна по місту Києву в частині стягнення з ТОВ Комерційною фірмою Закор М, ЛТД заборгованості по орендній платі у розмірі 4 639,48 грн. за грудень 2015р. відповідно до умов договору оренди № 4732 від 15.12.2009р., оскільки в грудні 2015р. позивач вже не мав статусу орендодавця за вказаним договором.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені у розмірі 2 602,46 грн. за період з 19.07.2015р. по 16.01.2016р. відповідно до умов договору оренди № 4732 від 15.12.2009р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 612 цього Кодексу закріплює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Пунктом 3.7 договору №1 сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пункті 3.6 співвідношенні і відповідно до чинного законодавства України з врахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, уключаючи день оплати.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи доведеність факту несвоєчасної сплати відповідачем орендних платежів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за період з 19.07.2015р. по листопад 2015р. у розмірі 2 568,98грн.

Щодо заявленого відповідачем у відзиві на позовну заяву клопотання про зменшення розміру пені (т.1 а.с.112-116), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Дані норми кореспондуються з пунктом 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якого, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України) господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 223 Господарського кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог щодо зменшення розміру суми пені відповідач посилався на те, що основною сферою його діяльності є задоволення споживчих потреб пасажирів Харків-Пассажирський, проте, у звязку з істотним погіршенням загальної економічної ситуації, значним зменшенням пасажиропотоку, фінансовий стан підприємства значно погіршився.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, в обґрунтування заявленого клопотання.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені є обґрунтованим.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному зясуванні обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2016р. у справі №922/6624/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2016р. ( 27,28 серпня 2016р. вихідні дні).

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Шутенко І.А.