номер провадження справи 24/51/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 Справа № 908/1646/16

за позовом : Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1).

до відповідача -1 : Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 , м. Запоріжжя , пр. Леніна ,206).

до відповідача-2 : Міське комунальне підприємство «Основаніє» ( 69095 , м. Запоріжжя , вул. Українська , 29-А).

про визнання додаткової угоди недійсною.

Суддя : Азізбекян Т.А.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( дов. № 2687 від 05.07.2016 р.).

Від відповідача -1 - Медвідь С.Д. ( дов. № 127/01/01-10 від 01.12.2015 р. ; посвідчення № 443 від 01.02.2015 р.).

Від відповідача -2 - не прибув.

ВСТАНОВЛЕНО:

Розглядаються позовні вимоги про визнання недійсною додаткової угоди № 4 до договору оренди від 30.05.2003 № 1000, у зв'язку із недотриманням під час її укладення вимог законодавства щодо змісту правочину.

Ухвалою від 15.06.2016 р. за поданими позовними матеріалами порушено провадження № 24/51/16 , розгляд господарської справи № 908/1646/16 був призначений на 06.07.2016 р.

Термін вирішення спору продовжувався за правилами ст. 69 ГПК України.

Представникам сторін роз'яснені права та обов'язки передбачені ст. 22 ГПК України .

Відводів складу суду не заявлено.

В судовому засіданні 30.08.2016 р. господарським судом відповідно до вимог статті 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступні обставини .30.05.2003 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Запорізькій області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір № 1000 оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ВАТ «Запоріжхліб», а саме : нежитлове приміщення , вбудоване у перший поверх 9 - ти поверхового будинку гуртожитку , загальною площею 133,7 кв. м. , розташоване за адресою : АДРЕСА_2. Сторонами був підписаний акт прийому - передачі вказаного орендованого майна. За висновками позивача , під час укладення додаткових угод до договору оренди № 1000 від 30.05.2003 р. допущені порушення умов Закону України «Про оренду державного та комунального майна» , які стосуються об'єкта оренди та умов його використання . 01.07.2004 р. між сторонами договору оренди укладено додаткову угоду № 4 , відповідно до якої змінено площу орендованого приміщення : до основного приміщення площею 95,3 кв. м. приєднано частину коридору площею 16,43 кв. м.. У зв'язку зі зміною орендованої площі скориговано суму орендної плати , що підлягає сплаті за договором. Позивач вказує , що приміщення площею 16,43 кв. м. є приміщенням загального користування , яке неможливо відокремити, ізолювати , та використовувати для підприємницької діяльності. Позивач вказує , відповідно до ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» , укладенню договору передує оцінка об'єкта оренди. Орендар вказує , що порушені вимоги ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а саме відсутній акт прийому - передачі об'єкта оренди , частини коридору загального користування площею 16 43 кв.м. Вказані порушення , на думку позивача , призвели до неправильного розрахунку суми орендної плати , її непропорційного збільшення . Просить позовні вимоги задовольнити .

Відповідач -1 заперечує проти заявленого позову , посилаючись на положення ст. 653 ЦК України. Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.02.2016 р. по справі № 908/6289/15 договір оренди № 1000 від 30.05.2003 р. розірвано , рішення набуло чинності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач-2 заперечує проти заявленого позову , посилаючись на положення ст. 653 ЦК України. Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.02.2016 р. по справі № 908/6289/15 договір оренди № 1000 від 30.05.2003 р. розірвано , рішення набуло чинності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали господарської справи № 908/1646/16 , заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В :

30.05.2003 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області ( орендодавець) і Приватним підприємцем ОСОБА_1 ( орендар) був укладений договір № 1000 оренди державного нерухомого майна , що знаходиться на балансі ВАТ «Запоріжхліб» , відповідно до предмету якого орендодавець передає , а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно : нежитлове приміщення , розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , яке знаходиться на балансі ВАТ «Запоріжхліб» , та не ввійшло до його статутного фонду , а саме : нежитлове приміщення вбудоване в перший поверх 9 - ти поверхового будинку гуртожитку , загальною площею 133,7 кв. м. ( літера А-9 з № 2 по № 13 та № 154) , відповідно до викопіровки з технічного паспорту приміщення ( Додаток № 3) Технічна характеристика приміщення на момент укладання договору та його місце розташування відображені у експертній оцінці об'єкту оренди , виконаній фірмами «LKI» та «Бізнес партнер» на 30.04.2003 р.

01.10.2003 р. сторонами за договором був складений акт прийому - передачі нежитлового приміщення .

Сторонами за договором оренди № 1000 від 30.05.2003 р. укладались додаткові угоди №№ 1-11.

01.07.2004 р. між сторонами за договором оренди , балансоутримувачем була укладена додаткова угода № 4 , згідно якої був змінений розмір площі нежитлового приміщення , яке було передано Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 під диспечерский пункт з 95,3 кв. м. на 111,73 кв. м.

З матеріалів справи слідує , що 24.02.2016 р. у справі № 908/6289/15 , за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради , Міського комунального підприємства «Основаніє» до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми 22 941 ,04 грн. , розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 30.05.2003 р. № 1000 та зобов'язати вчинити певні дії , оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги задоволені повністю.

В рамках господарського провадження у справі № 908/6289/15 господарським судом надана правова оцінка договору оренди № 1000 від 30.05.2003 р., при цьому порушень діючого законодавства при укладенні цього договору та додаткових угод судом не встановлено. Судом встановлено , що відповідач тривалий час не виконує свої зобов'язання щодо сплати орендної плати.

Рішення суду у господарській справі № 908/6289/15 набуло законної сили .

Оцінивши надані сторонами документальні докази , суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення.

У відповідності до положень статті 11 Цивільного кодекс у України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб , що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки . підставами виникнення цивільних прав та обов'язків , зокрема , є : - договори та інші право чини .

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено , що договором є домовленість двох або більше сторін , спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків .

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості .

Згідно із вимогами ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду , а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду державного та комунального» майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном , необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 10 Закону визначені істотні умови договору оренди державного нерухомого майна.

У відповідності до положень ст. 11 Закону оцінка об'єкту оренди здійснюється за методикою , затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Положеннями ст. 12 Закону передбачено , що договір вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору .

У відповідності до приписів ст.13 Закону передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах , визначених у договорі оренди.

Статтею 19 Закону визначено , що орендар за користування об'єктом оренди вносить оренду плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено , що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Спори з питань зміни орендної плати вирішуються відповідно до чинного законодавства.

Згідно із положеннями ст. 26 Закону договір оренди може бути розірвано достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

У відповідності до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам.

Правочин має вчинятися у формі , встановленій законом. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних) , у листах , телеграмах , якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного , електронного або іншого технічного засобу зв'язку .

Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

У відповідності до вимог ст.ст. 33,43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному , повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Із змісту додаткової угоди № 4 від 01.07.2004 р. слідує , що угода укладена орендарем без заперечень , позивач був обізнаний щодо зміни розміру площі нежитлового приміщення та розміру орендної плати.

Станом на день вирішення спору по суті сторонами не надано жодного документального доказу того , що укладення додаткової угоди № 4 від 01.07.2004 р. відбувалось під тиском та поза волею сторін.

Угода № 4 від 01.07.2004 р. до договору оренди № 1000 від 30.05.2003 р. укладена за погодженням сторін , дії яких були спрямовані на встановлення відповідних правовідносин.

Вирішуючи спір по суті , суд не знайшов достатні аргументи невідповідності додаткової угоди № 4 від 01.07.2004 р. вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та положенням ст. 203 ЦК України .

З урахуванням викладених обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 06.09.2016 р.