ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Справа № 926/1470/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.,- головуючого (доповідач),
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,

розглянувши матеріали касаційних скарг Чернівецької міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 18.02.2016
у справі№ 922/2806/15 Господарського суду Чернівецької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд"
доЧернівецької міської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект-131"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект"
провизнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання виконувати умови договору
за участю представників сторін:

позивача: Горбань О.В. (представник за дов. від 20.04.2016 б/н),

відповідача: Юзьків М.І. (представник за дов. від 08.12.2015 №01/02-18/3229),

третьої особи на стороні позивача: не з'явився,

третьої особи на стороні відповідача 1: Юзьків М.І. (представник за дов. від 17.03.16 №04/01-0813-04/1-1195),

третьої особи на стороні відповідача 2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Гіпербуд" звернулось з уточненим позовом до Чернівецької міської ради та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про зобов'язання Чернівецьку міську раду виконувати умови договору, передбачених пунктом 7.2.3 договору, тобто не перешкоджати позивачеві користуватися орендованою земельною ділянкою, та визнати незаконним і скасувати рішення 68-й сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27.08.2015 №1692 про припинення договору.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.11.2015 вказаній справі у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 рішення господарського суду Чернівецької області від 18.11.2015 у справі №926/1470/15 скасовано в частині відмови у позові про визнання недійсним рішення 68 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27.08.2015 № 1692 "Про припинення договору оренди землі від 04.05.2012 № 7800, укладеного між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" і у цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Чернівецька міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати в частині задоволення позовних вимог, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, мотивуючи касаційну скаргу тим, що постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині є незаконною, прийнятою з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, як зазначає Чернівецька міська рада, висновки суду апеляційної інстанції про те, що оскільки сторони в договорі оренди землі від 04.05.2012 розмежували підстави та умови припинення договору то вони є не тотожні і повинні застосовуватись самостійно в залежності від конкретних обставин що склалися, та що спірним рішенням міської ради договір оренди землі не припинено, а розірвано, - не відповідають юридичному змісту ст.ст. 611, 651 ЦК України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", оскільки положення зазначених статей передбачають можливість та підстави припинення зобов'язань, зокрема і тих, що виникають на підставі таких правочинів як договір оренди землі, внаслідок одностороннього волевиявлення однієї із сторін, при умові що це передбачено договором. А саме, дані законодавчі акти, як зазначає скаржник, містять різні за назвою, однак єдині за своїм юридичним змістом підстави такого припинення зобов'язань: у Цивільному кодексі України така підстава визначена як "одностороння відмова від зобов'язання", а в Законі України "Про оренду землі" - "розірвання договору в односторонньому порядку"; разом з тим, юридичний зміст та наслідки реалізації цього права на "односторонню відмову від зобов'язання" чи "розірвання договору в односторонньому порядку" тотожні - це припинення зобов'язань за договором.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Проспект" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, мотивуючи касаційну скаргу тим, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме ст. 93 ЗК України , ст. 13, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 629 ЦК України.

У відзиві ТОВ "Гіпербуд" просить залишити оскаржувану постанову без змін, а касаційну скаргу Чернівецької міської ради без задоволення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційних скарг відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, рішенням 22-ї сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 29.03.2012 №457 ТОВ "Гіпербуд" надано в оренду на 10 років земельну ділянку на проспекті Незалежності, 131 у м. Чернівцях площею 1,3 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями.

04.05.2012 між сторонами на підставі вказаного рішення укладено договір оренди землі №7800 який зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Чернівці за номером 01004 від 14.06.2012.

В п. 7.1.1, 7.4.11 договору сторони визначили, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки відповідно до мети її використання та за цільовим призначенням, визначених цим договором.

Орендар зобов'язаний не проводити будь-яке будівництво будівель і споруд та не передавати земельну ділянку в користування (суборенду) іншим юридичним і фізичним особам без письмової згоди орендодавця.

Крім цього, сторони договору передбачили у ньому окремо умови та підстави як розірвання договору, так і його припинення.

Зокрема, у п. 9.3, 9.4 сторони передбачили, що цей договір може бути розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї сторони цей договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання та/або неналежного виконання сторонами їх обов'язків, передбачених цим договором та в інших випадках, передбачених законодавством.

А п. 9.5 договору, передбачено вичерпні за спільною згодою підстави і умови припинення договору, серед яких п.п. 9.5.2 передбачено, що цей договір може бути припинений орендодавцем у односторонньому порядку у випадку проведення орендарем без письмової згоди орендодавця будівництва будівель і споруд на орендованій земельній ділянці. У цьому випадку орендар повинен звільнити земельну ділянку від самовільного побудованих будівель чи споруд та привести її у належний для використання стан. У разі його відмови, орендодавцем вирішується питання самовільного будівництва в порядку, визначеному чинним законодавством.

Рішенням 68 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27.08.2015 №1692 договір оренди землі від 04.05.2012 № 7800 розірвано в односторонньому порядку, а земельну ділянку зараховано до земель запасу з тих підстав, що позивачем всупереч вимог п. 7.1.1 договору оренди землі порушено мету її використання, а саме: замість будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями, збудовано гіпермаркет без згоди на таке будівництво орендодавця, що і стало причиною для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем всупереч вимог 9.5.2 договору оренди землі від 04.05.2012 та всупереч вимог ч.1 ст. 626 ЦК України здійснено будівництво гіпермаркету за адресою: м. Чернівці, пр-кт Незалежності, 131 без попереднього погодження із міською радою та здійснено будівництво всупереч п.5.2 цього ж договору саме гіпермаркету, а не багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями.

Скасовуючи частково зазначене рішення та задовольняючи позов в частині визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним, господарський суд апеляційної інстанції свою постанову мотивував тим, що відповідачем в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди землі від 04.05.2012, згідно яких сторони розмежували підстави та умови припинення і розірвання договору, та в порушення ст. 525 ЦК України, здійснено розірвання договору в односторонньому порядку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно а п1) ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Отже, як правильно зазначає суд апеляційної інстанції, законом передбачено два поняття: це припинення зобов'язання та розірвання договору, які мають різні підстави та умови виникнення, а оскільки сторони у договорі оренди землі від 04.05.2012 розмежували підстави та умови припинення і розірвання договору, то відповідно вони є не тотожні і повинні застосовуватися самостійно в залежності від конкретних обставин, що склалися.

Так як серед підстав розірвання договору одностороннє його розірвання на вимогу однієї із сторін не передбачено, а передбачено розірвання за рішенням суду у разі невиконання або неналежного виконання його умов, то висновок суду попередньої нстанції, що у разі порушення умов договору (в т.ч. і щодо мети використання земельної ділянки) позивач мав право на розірвання такого договору не в односторонньому порядку, а за згодою сторін або рішенням суду відповідно до п.9.4 договору, колегія визнає правильними.

За таких обставин, оскільки Чернівецька міська рада приймаючи оспорюване рішення про розірвання договору оренди землі, діяла не у межах та спосіб, узгоджений сторонами у такому договорі, висновок господарського суду апеляційної інстанції про задоволення позову в частині визнання недійсним оспорюваного рішення Чернівецької міської ради, колегія суддів визнає правомірним.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконувати умови договору оренди землі від 04.05.2012, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанції про відмову в її задоволенні, оскільки така вимога не відповідає приписам ст. 16 ЦК України та ст. 22 ГК України.

Доводи скаржників щодо порушення судом апеляційної інстанції приписів ст.ст. 611, 651 ЦК України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі" колегією суддів визнаються необґрунтованими з огляду на невірне тлумачення останніми зазначених норм та враховуючи зазначені вище висновки суду і умови договору оренди землі від 04.05.2012.

Зважаючи на викладене, колегія вважає, що апеляційним господарським судом дана належна юридична оцінка обставинам справи, порушень норм матеріального та процесуального права не вбачається, постанова відповідає чинному законодавству України та обставинам справи і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційних скарг відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 у справі №926/1470/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський