ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р. Справа № 911/2077/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Вишневе

до Вишневої міської ради Київської області, м.Вишневе

про дострокове розірвання договору оренди

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Від відповідача: ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Вишневої міської ради Київської області (далі відповідач) про дострокове розірвання договору оренди.

Провадження у справі №911/2077/16 порушено відповідно до ухвали суду від 30.06.2016 року та призначено справу до розгляду на 12.07.2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.07.2016 року подав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 26.07.2016 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 26.07.2016 року не зявився та надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання. Розгляд справи відкладався до 11.08.2016 року.

В судовому засіданні 11.08.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 24.07.2008 року між позивачем та Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області було укладено Договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою вул. Балукова, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області (кадастровий номер :01:003:0011) терміном на 10 років з цільовим призначенням для розміщення виробничої бази будівельних матеріалів та відкритого майданчика для стоянки вантажних автомашин.

Відповідно до умов Договору відповідач надає, а позивач приймає у строкове платне користування вищезазначену земельну ділянку.

Пункт 4.1 Договору встановлює розмір орендної плати за рік 15 791,00 грн. Згідно з п. 3.1. Договору, строк дії цього Договору 10 років, тобто до 24.07.2018 року.

Відповідно до п. 6.1. Договору земельна ділянка була передана позивачеві, що підтверджується актом приймання-передачі від 16.09.2008 року.

Як зазначає позивач, на зазначеній земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля, яка належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності від 13.01.2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.12.2011 року.

Позивач зазначає, що має намір достроково розірвати Договір на підставі п. а) ст. 141 Земельного кодексу, шляхом добровільної відмови від права користування земельною ділянкою, оскільки протягом тривалого часу відповідач безпідставно та необгрунтовано зволікає з прийняттям рішення про надання позивачу дозволу на викуп даної ділянки, не зважаючи на дворазове прийняття рішень про попереднє погодження на викуп, а саме 30.07.2009 року та 26.06.2012 року.

Позивач зазначає, що 24.09.2015 року, 26.11.2015 року, 10.12.2015 року, 24.12.2015 року, 04.02.2016 року та 31.03.2016 року відбулися чергові засідання сесій Вишневої міської ради, на яких було винесено питання про продаж земельної ділянки, але жодного разу такий проект рішення не був підтриманий більшістю депутатів міської ради.

Також, на заяву позивача про дострокове розірвання Договору оренди було повідомлено листом від 10.05.2016 року № 3/02-800, з посиланням, що 04.02.2016 року прийнято рішення про відмову у достроковому розірванні договору оренди і повторно це питання розглядатись не може.

Позивач стверджує, що мав намір викупу орендованої земельної ділянки, про що були попередні домовленості з відповідачем. Однак, оскільки відповідач зволікає з прийняття рішення про викуп земельної ділянки, позивач зазначає, що втратив інтерес у подальшій оренді земельної ділянки і подав добровільну відмову від користування землею.

Пункт «а» ст. 141 Земельного кодексу України надає право добровільної відмови від права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 11.3, 11, 4 Договору оренди, сторони погодили, зокрема, що договір припиняється у випадках, передбачених законом, договір може бути припинений шляхом розірвання за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Позивач надав докази звернення до відповідача з заявою про намір достроково розірвати Договір, яка була винесена на засідання чергової сесії 04.02.2016 року та 18.02.2016 року, на яких прийняті рішення про відмову в розірванні договору оренди земельної ділянки.

У звязку з чим, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати Договір оренди земельної ділянки від 24.07.2008 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував, посилаючись на відсутність порушень у вирішенні питання про викуп позивачем земельної ділянки.

Однак, питання щодо викупу земельної ділянки, що не є предметом спору, не підлягають дослідженню в матеріалах даної справи, оскільки жодним чином не впливають на підстави припинення користування земельною ділянкою у звязку з добровільною відмовою користувача.

Також, відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 зверталась до Вишневої міської ради стосовно дострокового розірвання договору оренди, однак рішенням VII сесії VII скликання Вишневої міської ради відмовлено в розірванні Договору оренди земельної ділянки від 24.07.2008 року за наслідками голосування на пленарних засіданнях міської ради у відповідності до п. 34 ч.І ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідач зазначає, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Також, відповідач зазначив про неможливість розірвання Договору оренди, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля (будівля охорони), загальною площею 76,3 кв.м., яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2012 року за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 24-а, тому припинення права користування земельною ділянкою суперечить ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України.

У звязку з чим, суд зазначає, що припинення права користування за ініціативою самого власника будівлі і землекористувача не суперечить наведеним нормам законодавства, оскільки з огляду на ст. 141 Земельного кодексу України особа має право добровільної відмови від користування земельною ділянкою. Крім того, наслідки припинення права користування земельною ділянко, наданою іншій особі для забудови, підлягають врегулюванню згідно зі ст. 417 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказані вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 12 Земельного Кодексу України розпорядження землями територіальної громади на території сіл, селищ, міст належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 11.3, 11, 4 Договору оренди, сторони погодили, зокрема, що договір припиняється у випадках, передбачених законом, договір може бути припинений шляхом розірвання за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється також в інших випадках, передбачених законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Отже, відповідно до чинного законодавства розірвання договору оренди в судовому порядку може бути здійснено тільки у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна позиція викладена у п. 2.20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Таким чином, оскільки подання землекористувачем заяви про добровільну відмову від землекористування ст. 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, що маж місце у відносинах сторін, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

За наслідками розгляду спору позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання Договору оренди землі є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 24.07.2008 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області.

3. Стягнути з Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29, код 04054623) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08132, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 02.09.2016 р.