ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07.09.2016 Справа № 904/5783/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби україни у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року у даній справі (суддя Мартинюк С.В.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області місто Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ місто Дніпро 14 769, 20 грн. основного боргу, 26,63 грн. 3% річних, 309, 91 грн. пені, 1 378,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року у справі № 904/5783/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро відмовити у повному обсязі та звільнити податковий орган від сплати судового збору.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною 3 статті 94 ГПК України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору по справі.

Відповідно підпункту 4 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційних скарг у справі про банкрутство встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Скаржником до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору.

Водночас, в поданому клопотанні скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, Кабінетом Міністрів України не забезпечено відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами і доповненнями, роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У пункті 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір №01-06/2093/15 від 12.11.2015 року зазначено, що питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України, як однієї із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Як показує судова практика, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання податкового органу на відсутність фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, оскільки наведене не може бути підставою для звільнення скаржника від обов'язку оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 4 ст. 97 ГПК України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2 і 3 частини 1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року у справі № 904/5783/16.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року у справі № 904/5783/16 повернути заявникові без розгляду.

Копію апеляційної скарги приєднати до матеріалів справи.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками, всього на 8 аркушах.

Головуючий О.В. Березкіна

Судді М.О. Дармін

ОСОБА_1