УХВАЛА

29.08.2016Справа № 41/227
За заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу від 02.09.2010 у справі №41/227

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про стягнення 136426, 39 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Плахотнюк Я.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2010 у справі № 41/227 позов Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» задоволено повністю та 02.09.2010 видано наказ, яким стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» 125042 грн. 29 коп. основного боргу, 5723 грн. 30 коп. пені, 4 823 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 837 грн. 56 коп. 3 % річних, 1364 грн. 26 коп. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (раніше - АЕК «Київенерго», яка змінила організаційно правову форму відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») звернулося до суду з заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 02.09.2010 у справі №41/227 таким, що не підлягає виконанню. Заява була прийнята судом та призначена до розгляду.

Відповідач (боржник) був повідомлений належним чином про призначення заяви до розгляду (копія зворотного поштового повідомлення про направлення йому ухвали залучена до справи), проте повноважного представника у засідання не направив та пояснень на заяву, зокрема заперечень на заяву, не подав.

Клопотання Відповідача про відкладення розгляду заяви на іншу дату у зв'язку з неможливістю направити представника у дане судове засідання судом відхилено з огляду на встановлений ст. 117 ГПК України скорочений строк розгляду заяви та те, що за приписами указаної норм неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Отже, суд переходить до розгляду заяви по суті за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 29.07.2016 Позивач звернувся до Відповідача з заявою №94ПЗ/3947 про зарахування між сторонами зустрічних однорідних вимог на суму 1153286,29 грн., до якої також входить заборгованість у сумі 75000 грн. по договору від 01.11.2000 № 620701, яка була присуджена до стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2010 у справі № 41/227 у складі заборгованості в сумі 125042 грн. 29 коп.

Оцінюючи доводи Позивача, що між сторонами відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог щодо предмету спору у даній справі на суму 75000 грн. судом враховано наступне.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 601 ЦК України та частиною 3 статі 203 ГК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За своєю правовою природою заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог (враховуючи зокрема і положення пункту 1 частини 1 статті 211 ЦК України), у момент вчинення такого правочину, тобто у момент реалізації цього правочину суб'єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення (зокрема, направленням такої заяви іншій стороні у зобов'язанні). Подібного висновку дійшов і Вищий господарський суд України у постанові від 18.03.2015 у справі № 910/15419/14.

При цьому, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що на даний час заява №94ПЗ/3947 про зарахування між сторонами зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин, є чинною в силу приписів ст. 204 ЦК України.

Даний односторонній правочин Позивачем було вчинено 29.07.2016, тобто у момент реалізації цього правочину суб'єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення - коли Позивач направив заяву поштою (належні докази направлення залучені до заяви).

При цьому, доказів наявності підстав недопустимості зарахування зустрічних вимог, встановлених ст. 602 ЦК України, перед судом не доведено та матеріали справи не містять.

З огляду на наведене суд погоджується з доводами заявника, що між сторонами відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 75000 грн. по договору від 01.11.2000 № 620701, яка була присуджена до стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2010 у справі № 41/227 у складі заборгованості в сумі 125042 грн. 29 коп., тому відповідно до ч. 4 ст. 117 ГПК України у зв'язку з погашенням заборгованості на суму 75000 грн. наказ від 02.09.2010 у справі №41/227 слід визнати таким, що частково не підлягає виконанню. Керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити та визнати наказ Господарського суду міста Києва від 02.09.2010 у справі №41/227 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 75000 грн. заборгованості. Ухвала набирає законної сили з моменту прийнят тя може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків