КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Справа№ 926/351/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 29.08.2016

розглядаючи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Міртранс" на рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2016 (повне рішення складено 29.04.2016)

у справі №926/351/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міртранс"

до публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк"

про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі №926/351/16 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ "Міртранс" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі №926/351/16 та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Міртранс" строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №926/351/16 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

27.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Міртранс" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому позивач просить здійснити розгляд справи №926/351/16 в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду Чернівецької області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 задоволено клопотання ТОВ "Міртранс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

03.08.2016 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 призначено розгляд справи №926/351/16 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи до 29.08.2016.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу без участі в судовому засіданні представників відповідача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український Інноваційний Банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міртранс" (клієнт) укладено Договір банківського рахунку, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту рахунок та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок №6001, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно з заявами клієнта, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Так, відповідно до п. 1.2 Договору банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду нормативно-правовими актами та цим договором, а клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта згідно з тарифами банку, які встановлюються банком.

Пунктом 1.3 Договору платежі з рахунків клієнта банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дні. Банк має право здійснювати платежі з рахунків з урахуванням сум, що надходять на рахунки клієнта протягом операційного часу.

Згідно з п. 2.2.1 Договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своїх рахунках за винятком випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а відповідно до п. 2.3.2 Договору банк зобов'язаний своєчасно виконувати розрахунково-касові операції згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.4.3 клієнт зобов'язується для проведення необхідної операції надавати банку розрахунковий документ, встановленої форми згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України. Клієнт зобов'язаний подавати розрахункові документи, в тому числі електронні, лише протягом операційного часу банку.

Згідно з п. 6.1 Договору він набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє протягом необмеженого строку. Дія цього договору може бути припинена за згодою сторін у разі подання від клієнта заяви про закриття рахунку.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.12.2015 позивач звернувся до відповідача із претензією № 126 від 23.12.2015 про неналежне виконання банком своїх зобов'язань за Договором банківського рахунку від 28.02.2011 в частині виконання поданих позивачем платіжних доручень, та одночасно просив виконати платіжне доручення № 11 від 23.12.2015 на суму 200862 грн. 00 коп., подане із претензією.

Також місцевим господарським судом зазначено, що відповідно до платіжного доручення № 11 від 23.12.2015 позивач доручив банку здійснити перерахування грошових коштів у розмірі 200862 грн. 00 коп. з рахунку ТОВ "Міртранс" №0257, відкритому в ПАТ "Український Інноваційний Банк", на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Офсет Друк" №02, відкритий у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Південний". Платіжне доручення № 11 від 23.12.2015 було отримане банком 23.12.2015.

Так, місцевий господарський суд дійшов висновку, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі Договору банківського рахунку від 28.02.2011 щодо виконання банком (відповідачем) зобов'язань з розрахунково-касового обслуговування позивача, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

При прийнятті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації в ПАТ "УКРІНБАНК".

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1068 ЦК України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (стаття 1074 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 30.1 статті 30 зазначеного Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Згідно з даним рішенням у Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 25 грудня 2015 р. до 24 березня 2016 р. включно.

Так, відповідно до постанови Правління НБУ від 22 березня 2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРІНБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 березня 2016 р. № 385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРІНБАНК" з 23 березня 2016 року до 22 березня 2018 року включно.

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів);

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Враховуючи вищезазначене та положення статей 177, 190, 509 ЦК України, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку чи на рахунок контрагента позивача є майновим зобов'язанням.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 25 березня 2015 року № 3-24гс15 та від 29 квітня 2015 року №3-61гс15, від 10.06.2015 №3-223гс15.

Беручи до уваги, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача вже була запроваджена тимчасова адміністрація, на позивача поширюються обмеження встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому не можуть бути задоволені спірні вимоги до відповідача, від часу запровадження в останньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей, відповідно до частини другої статті 45 цього Закону, уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги, в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення, за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково.

Таким чином, задоволення вимог кредиторів Банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Також слід зазначити, що позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим фактам, що станом на час розгляду справи в суді 26.04.2016, набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду Києва від 16.03.2016 (справа №826/1162/16), після перегляду його в апеляційній інстанції 14.04.2016, яким визнано незаконним і скасовано постанову Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», а також визнано незаконним і скасовано рішення виконавчої дирекції ФГВФО «Про введення тимчасової адміністрації в «Укрінбанк».

Натомість, вказана апелянтом справа № 826/1162/16 за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 розглядається Вищим адміністративним судом України.

Як вбачається з матеріалів справи, ані ТОВ "Міртранс", ані ПАТ "Український Інноваційний Банк" не було надано до суду першої інстанції належним чином засвідчену копію рішення у справі №826/1162/16, тому ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 зобов'язано публічне акціонерне товариство "Український Інноваційний Банк" та товариство з обмеженою відповідальністю "Міртранс" в строк до 23.08.2016 надати через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду належним чином засвідчене рішення у справі №826/1162/16 Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016, яким визнано незаконним і скасовано постанову Нацбанку "Про віднесення ПАТ "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних, а також визнано незаконним і скасовано рішення виконавчої дирекції ФГВФО "Про введення тимчасової адміністрації в ПАТ "Укрінбанк" та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі №826/1162/16.

Станом на 28.03.2016 сторонами не виконано вимоги ухвали суду та не було надано до суду апеляційної інстанції належним чином засвідчене рішення у справі №826/1162/16.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами, якщо витребувані судом документи не подано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що посилання апелянта на рішення Окружного адміністративного суду Києва є безпідставне, як на підставу для задоволення позову.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі №926/351/16 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі №926/351/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Міртранс» - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Міртранс" на рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі №926/351/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі №926/351/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №926/351/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань