КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2016 р. Справа№ 910/31012/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

За участю представників:

від позивача : Максименко В.О. (довір. №198 від 17.03.14);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: не з'явився;

від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 по справі №910/31012/15 (суддя Ярмак О.М.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за заявою Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду

по третейській справі №1810/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК"

треті особи: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Весна"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз -3"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Скорпіон"

про стягнення 4 182 638, 01 доларів США, що еквівалентно 91 778 751, 68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016р. у справі №910/31012/15 задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Визнано недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2016 ВП № 50552531 про відмову у відкритті виконавчого провадження. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до примусового виконання наказ Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 910/631012/15.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження, на яку посилається державний виконавець у постанові, не відповідає вимогам законодавства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2016р., скаргу та постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК" зазначає про те, що строк на оскарження постанови відділу примусового виконання рішень від 18.03.2016р. закінчився 28.03.2016р., скаргу до місцевого господарського суду подано лише 07.04.2016р. Оскільки відсутні поважні причини пропущення строку для подання скарги, суд повинен був залишити скаргу без розгляду.

Скаржник зазначає й про те, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» при подачі скарги до Господарського суду міста Києва не сплатило судовий збір.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК" зазначає й про те, що в наданих державною виконавчою службою копіях виконавчого провадження ВП №50552531 наявна лише копія першої сторінки довіреності від 08.12.2015р. на ім'я ОСОБА_4 і цим позбавляє суд можливості дослідити подану стягувачем копію та оцінити її. Враховуючи даний факт, суд не витребував у державної виконавчої служби копії всіх сторінок довіреності, порушуючи процесуальне право стосовно всебічного повного та об'єктивного розгляду справи. У зв'язку з чим немає законних підстав визнавати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2016р. ВП №50552531 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2016р. розгляд апеляційної скарги призначено на 16.08.2016р.

16.08.2016р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явились представники відповідача, третіх осіб та відділу.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Судовою колегією враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006р., у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судова колегія встановила.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 910/31012/15 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" про видачу наказу на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі №1810/15, видано наказ на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.112015 у справі №1810/15.

07.04.2016 Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою № 13206/358 від 05.04.2016 на рішення держаного виконавця, а саме, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, просив визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.03.2016 № 50552531, зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до примусового виконання наказ Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 910/631012/15.

Як встановлено судом в ході розгляду скарги, 15.03.2016 Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 910/631012/15.

За наслідками розгляду вказаної заяви державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 18.03.2016 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, з підстав приєднання стягувачем до заяви неналежним чином завіреної довіреності на представництво інтересів юридичної особи.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Пунктом 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, визначено, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: а) довіреністю фізичної особи; б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.

За умовами п. 2.11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження наведений у ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Державний виконавець, приймаючи постанову від 18.03.2016р. , посилаючись на п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", відмовив у відкритті виконавчого провадження, оскільки надана представником позивача довіреність не завірена належним чином, а саме: довіреність посвідчена нотаріально, а разом з матеріалами надано завірену не належним чином світлокопію довіреності.

Натомість, яку обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд, у вказаній постанові не наведено конкретних вимог законодавства до засвідчення копії документа, які були порушені стягувачем, а також підстав вважати їх такими, що виключають можливість здійснення виконавчого провадження.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що немає законних підстав визнавати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2016р. ВП №50552531 про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки суд не витребував у виконавчої служби копії всіх сторінок довіреності, порушуючи процесуальне право стосовно всебічного повного та об'єктивного розгляду справи, до уваги судової колегії не приймаються оскільки не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду про те, що пункт 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" для відмови у відкритті виконавчого провадження вимагає наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, як обґрунтовано зазначив місцевий господарський суд, підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження, на яку посилається державний виконавець у постанові від 18.03.2016 ВП № 50552531, не відповідає вимогам законодавства.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Інші доводи апеляційної скарги, як то пропуск строку для подання скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України а також те, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» при подачі скарги до Господарського суду міста Києва не сплатило судовий збір, зводяться фактично до оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2016р. про призначення до розгляду скарги, а отже не можуть бути покладені в основу рішення та слугувати підставою для скасування ухвали від 17.05.2016р.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 17.05.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.16р. у справі №910/31012/15 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/31012/15.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна