ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р.Справа № 922/2424/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ
до Приватного сільськогосподарського підприємства "НИВА", с. Друге Жовтневе
про стягнення 23.714,81грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Шаповалов Д.О., довіреність б/н від 04.01.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

21.07.2016р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до ПСГП «НИВА», у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму 23.714,81грн, з яких 16.160,00грн. сума основного боргу, 6.576,99грн. пені, 428,38грн. трьох відсотків річних, 549,44грн. інфляційних. В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором підряду від 07.07.2015р. №07-07/15 в частині повної та своєчасної оплати робіт, виконаних на його замовлення позивачем за актом прийомки-передачі від 07.07.2015 р. №07/-07/15 на суму 16.160,00 грн. (т. І а.с.16), в зв'язку із чим, окрім суми основної заборгованості, відповідачу нараховані інфляційні та три проценти річних, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 04.08.2015р. по 22.06.2016 р.; в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 525, 599, 625,629, 651, 837 ЦК України та ст. ст. 188, 230-232 ГК України.

Позивач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, надав документи витребувані ухвалою суду від 22.07.2016р.

Відповідач проти позову заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні просить суд відмовити в позові з підстав наведених у відзиві (вх. №28235) та надав документи витребувані ухвалою суду від 22.07.2016р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між ФОП ОСОБА_1 (підрядник, позивач) та ПСГП «НИВА» (замовник, відповідач) було укладено договір підряду від 07.07.2015р. №07-07/15 (т.I., а.с. 10-15), згідно з п.1.1. якого, підрядник зобов'язується на свій ризик відповідно до завдань Замовника виконати сільськогосподарські роботи комбайнування озимої пшениці на полях замовника, а замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником сільськогосподарські роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до договору вартість робіт визначається виходячи з обсягів фактично виконаних робіт та розцінки 800,00грн. (без ПДВ) і сплачується Замовником Підряднику шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Підрядника та загальна вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних Підрядником за даним Договором, фіксується сторонами в Акті прийомки-передачі виконаних робіт (п.п.3.1., 3.2. Договору).

Відповідно до п.3.3. Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 150.000,00грн. (без ПДВ) - 50.000,00грн. за одиницю найманої техніки, протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту прибуття сільськогосподарської техніки на територію Замовника.

Згідно п. 3.4. Договору, зазначено, що неоплачена вартість робіт сплачується Замовником Підряднику по факту за виконані роботи на підставі Актів прийомки-передачі виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня їх підписання.

На виконання умов договору, підрядником для замовника, були виконані замовлені роботи на загальну суму 16.160,00грн., а саме згідно додатку №1 від 21.07.2015р. до договору підряду від 07.07.2015 №07-07/15 на виконання сільськогосподарських робіт. (т.I., а.с.16)

На підставі акту прийомки-передачі виконаних робіт по договору підряду від 07.07.2015р. №07-07/15, наданих до матеріалів справи вбачається, що відповідний рахунок вручений замовнику.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вартість наданих позивачем послуг, в порушення умов п.2.4. договору, не сплатив, внаслідок чого сума основної заборгованості перед останнім становить 16.160,00грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахування відповідачу пені на підставі п.6.3. договору, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 ГК України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 та ст.193 ГК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами, а зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачем була повернута відповідачеві здійснена раніше попередня оплата в розмірі 150.000,00грн. Суд зауважує, що згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Тому факт повернення попередньої оплати (п.3.3. договору) не впливає на порядок виконання зобов"язань зі здійснення оплати по факту виконаних робіт відповідно умов п. 3.4. договору, адже станом на даний час відповідні роботи залишаються повністю не оплаченими.

В силу ч.2 ст.20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При таких обставинах, враховуючи встановлення факту прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов'язання перед позивачем за договором підряду від 07.07.2015р. №07-07/15, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 428,38грн. та інфляційних втрат в сумі 549,44грн. за період з 04.08.2015р. по 22.06.2016р. (відповідно до кожного простроченого платежу за рахунками, розрахунок т.І., а.с.17), заявлені правомірно, вірно розраховані та підлягають задоволенню як обґрунтовані.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 6 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. п. 6.1, 6.3. договору).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачем дані строки порушені, в зв'язку з чим він повинен нести відповідальність, передбачену умовами договору (п.6.1, п.6.3. Договору), з врахуванням вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч.2 ст.343 ГК України, у вигляді сплати пені, що за період з 04.08.2015р. по 22.06.2016р. становить 6.576,99грн.

За умовами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Пунктом 6.3. договору підряду від 07.07.2015р. №07-07/15 передбачено, що за прострочення оплати викоаних робіт Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ (що діяла у період, за який вона нараховується) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За результатами проведеного судом розрахунку, суд, керуючись ч.6 ст.232 ГК України, визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 6.576,99грн. такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 3.870,94грн. за період з 05.08.2015р. по 04.02.2016р. (за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано). В частині позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 2.706,05грн. суд вважає за необхідне відмовити у зв'язку з безпідставним нарахуванням їх понад встановлений законом граничний шестимісячний строк.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 20, 193 ГК України, ст.ст.11, 509, 526, 530, 612, 625, 629, 837 ЦК України, ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "НИВА" (62510, Харківська область, Вовчанський район, с. Жовтневе, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) заборгованість у суму 16.160,00грн. основного боргу, 3.870,94 грн. пені, 428,38грн. трьох відсотків річних, 549,44грн. інфляційних втрат та судовий збір у сумі 1378,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

4. В задоволені позову в частині вимог про стягнення пені у сумі 2.706,05грн. відмовити.

Повне рішення складено 02.09.2016 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа №2424/16/