ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 серпня 2016 р. Справа № 918/547/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного виробничо-будівельного підприємства "Базальтвирібпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костопільський комбінат будматеріалів"

про стягнення в сумі 73 127 грн. 29 коп., з яких: 47 150 грн. 00 коп. заборгованість за повернення поворотної фінансової допомоги, 23 908 грн. 09 коп. інфляційних втрат, 2 139 грн. 19 коп. 3 % річних

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_1 (НОМЕР_1 від 07.11.2003 р.);

Від відповідача : не з'явився.

В судовому засіданні, відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне виробничо-будівельне підприємство "Базальтвирібпром" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костопільський комбінат будматеріалів" про стягнення в сумі 73 127 грн. 29 коп., з яких: 47 150 грн. 00 коп. заборгованість за повернення поворотної фінансової допомоги, 23 908 грн. 09 коп. інфляційних втрат, 2 139 грн. 19 коп. 3 % річних

Ухвалою господарського суду від 11 липня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/547/16, розгляд якої призначено на 25 липня 2016 року.

Ухвалою господарського суду від 25 липня 2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 08 серпня 2016 року.

Ухвалою господарського суду від 08 серпня 2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 22 серпня 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача не з'явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України згідно наявних в матеріалах справи доказів.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 26 серпня 2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

Між Приватного виробничо-будівельного підприємства "Базальтвирібпром" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Костопільський комбінат будматеріалів" (далі - Відповідач) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 31 грудня 2013 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. та 1.2. Договору, Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим

Договором. Поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Згідно п. 2 сторони погодили наступне, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 47 150 грн. 00 коп. Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна грошова допомога була надана Позикодавцем в повному обсязі відповідно до платіжного доручення № 143 від 28 грудня 2011 року.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01 січня 2015 року.

Відповідно п. 4.1., 5.1. та п. 5.2. Договору, сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань за даним Договором відповідно до чинного законодавства України.

Спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

В разі недосягнення згоди зацікавлена сторона передає спір на розгляд компетентного судового органу в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Договір підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

На виконання умов договору Позивач перерахував Відповідачу 47 15 грн. 00 коп.

Позивачем 23 липня 2015 року надіслано на адресу Відповідача лист з вимогою про повернення заборгованості.

24 липня 2016 року Відповідачем на адресу Позивача надіслано відповідь на вимогу про повернення коштів № 20, з якої вбачається, що Відповідач не може повернути заборгованість, посилаючись на скрутне економічне положення підприємства

На час розгляду справи заборгованість відповідача становить 47 150 грн. 00 коп., яку Позивач просить суд стягнути з Відповідача.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань по поверненню грошових коштів Позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховано Відповідачу 23 908 грн. 09 коп. - інфляційних втрат, 2 139 грн. 19 коп. - 3% річних.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як було зазначено вище, претензія Приватного виробничо - будівельного підприємства "Базальтвирібпром" до Товариства щодо повернення суми попередньої оплати була отримана. Проте відповідач у встановлений частиною 2 статті 530 ЦК України строк не повернув позивачу вказану суму.

Враховуючи те, що сума коштів, сплачених Позивачем на виконання умов договору від 31 грудня 2013 року № 2 та заявлена останнім до стягнення складає 47 150 грн. 00 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про повернення цієї суми Позивачу, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога Приватного виробничо - будівельного підприємства "Базальтвирібпром" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костопільський комбінат будматеріалів" вказаної суми є обґрунтованою та законною, а відтак підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі статті 625 ЦК України, Позивач просив суд стягнути з Відповідача три проценти річних у сумі 2 139 грн. 19 коп., та 23 908 грн. 09 коп. інфляційних втрат.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення вищезазначених позовних вимоги в розмірі 2 139 грн. 19 коп. три проценти річних та 23 908 грн. 09 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костопільський комбінат будматеріалів" (Рівненська обл. Костопільський р-н, м. Костопіль, вул. Дружби, 1, ) на користь Приватного виробничо-будівельного підприємства "Базальтвирібпром" (Рівненська обл. Костопільський р-н, с. Базальтове, ) 47 150 (сорок сім тисяч сто п'ятдесят) грн. 00 коп. поворотної фінансової допомоги; - 23 908 (двадцять три тисячі дев'ятсот вісім) грн. 09 коп. інфляційних втрат; - 2 139 (дві тисячі сто тридцять дев'ять) грн. 19 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26 серпня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірника:

1 - в справу;

2 - позивачу (Рівненська обл. Костопільський р-н, с. Базальтове);

3 - відповідачу (Рівненська обл. Костопільський р-н, м. Костопіль, вул. Дружби, 1).