ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016 року Справа № 904/3603/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Кузнецова І.Л., Дармін М.О.

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

арбітражний керуючий: Підлужний В.М., посвідчення №1192 від 08.07.2013 р.;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. у справі №904/3603/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ",

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ",

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. у справі №904/3603/16 (суддя Примак С.А.) визнано Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці до 14.09.16р., ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Підлужного В.М., відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бутенко О.О. № 01-21/100 від 03.06.16 р., зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії, призначено судове засідання для розгляду реєстру вимог кредиторів на 28.07.16р.

Не погодившись із вказаною постановою, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду, справу направити на розгляд до місцевого суду. Вважає, що постанову прийнято без дослідження всіх обставин та витребування належних доказів, зокрема інформації від податкової про проведення перевірки боржника щодо дотримання вимог податкового законодавства.

В обґрунтування своєї правової позиції представник податкового органу посилається на те, що за результатами позапланової виїзної перевірки ДПІ було встановлено відсутність боржника за місцезнаходженням, про що був складений акт від 10.06.16р. Ліквідатором не надавались податковій документи для проведення перевірки, передбаченої пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим ДПІ була позбавлена можливості проведення перевірки, та в подальшому приєднання грошових вимог податкової.

Крім того до апеляційної скарги податковою додано заяву про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 року у даній справі.

Колегія суддів вважає за необхідне залити вказане клопотання без розгляду, оскільки приписами ст..4 Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом.

Ліквідатор боржника у відзиві на апеляційну скаргу просив суд припинити апеляційне провадження, з огляду на те, що податкова не набула статусу кредитора боржника, а тому не має правових підстав для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Заслухавши пояснення ліквідатора, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на викладене нижче.

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ" порушено ухвалою господарського суду від 26.05.16р. відповідно до процедури, передбаченої ст.. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці до 14.09.16р., ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Підлужного В.М., відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бутенко О.О. № 01-21/100 від 03.06.16 р., зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості прийнятої судом першої інстанції постанови, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.05.16р. голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ" Підлужний В.М. звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону (а. с. 5-71).

У вказаній заяві викладено обставини, пов'язані із неможливістю боржника в процедурі добровільної ліквідації задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі. Так, в заяві про порушення справи боржник посилається на те, що протоколом №25/01 загальних зборів учасників ТОВ "ПРОМТЕХМАШ" прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії Волкова Д.В., протоколом №28 загальних зборів учасників припинено повноваження Волкова Д.В. та призначено Підлужного В.М.

На виконання вимог частини першої статті 105 Цивільного кодексу України боржник звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради для здійснення реєстраційної дії по внесенню відомостей про припинення юридичної особи, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.05.16р. № 21915860, в якому містяться дані про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про початок процедури припинення ТОВ "ПРОМТЕХМАШ".

Ліквідатором, на виконання вимог підпункту 11.1.1. пункту 11 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.11р. № 1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.03.13р. за № 04/03-2, направлено до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій платник перебуває на обліку, заяву про припинення платника податків за формою № 8-ОПП.

Згідно проміжного ліквідаційного балансу боржника, складеного станом на 27.04.16р., кредиторська заборгованість становить 13836806,42 грн.; інші поточні зобов'язання - 28 050 000,00 грн.; дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно - матеріальні цінності, нематеріальні активи - відсутні, грошові кошти - 15000,00грн.

З урахуванням наданих боржником доказів, господарський суд першої інстанції встановив недостатність вартості майна ТОВ "ПРОМТЕХМАШ" для задоволення вимог кредиторів, наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Проте, такий висновок суду першої інстанції на думку колегії суддів апеляційного господарського суду не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону боржник зобов'язаний звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі, зокрема, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 95 Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений нормами частини 3 статті 110, статтею 111 Цивільного кодексу України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена статтею 95 Закону, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою; проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника; аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами частин 1, 5, 6 статті 105 Цивільного кодексу України; проведення аналізу активів та пасивів боржника, що є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до пункту 3 статті 11 Закону; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства відповідно до частини 7 статті 111 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вимоги частин 1, 4, 8 статті 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки; вжити заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявити та вжити заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб; після закінчення строку на пред'явлення вимог кредиторами скласти проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Дотримання зазначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням відповідних доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження у справі в порядку даної статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону до заяви боржника про порушення справи додаються: бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває в заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (стаття 43 Господарського процесуального кодексу України). Проте, господарський суд першої інстанції вищенаведене не врахував та не дослідив дотримання боржником під час досудової ліквідації приписів статті 111 Цивільного кодексу України.

Частиною 4 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, встановлених законом. ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Складенню проміжного ліквідаційного балансу боржника передує проведення інвентаризації, яка має здійснюватися з дотриманням положень Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року № 69.

На підтвердження проведення інвентаризації майна боржника ліквідатором надано тільки акт інвентаризації основних засобів станом на 27.04.201р. (а.с.55).

Відповідно до пункту 5 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Слід звернути увагу, що при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив і пасив боржника.

В порушення вимог Закону, судом першої інстанції фінансово-майновий стан боржника - ТОВ "ПРОМТЕХМАШ" належним чином не досліджувався, не було перевірено чи мало підприємство боржник станом на день прийняття рішення його засновниками (учасниками) про ліквідацію, недостатньо грошових коштів та іншого ліквідаційного майна для здійснення розрахунків з кредиторами, виходячи з того, що належних доказів здійснення інвентаризації майна боржника суду не було надано.

Також, в порушення частини 4 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідатор не вжив інших заходів з метою проведення інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, зокрема, щодо отримання відповідного витягу з реєстру, які діють відповідно до Законів України "Про Державний земельний кадастр".

В матеріалах наявні інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідно до яких - відповідні відомості відсутні (а.с.56).

В той же час, в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення аудиторської перевірки та аудиторський висновок щодо фінансового стану ТОВ "ПРОМТЕХМАШ".

Також, до заяви про порушення справи про банкрутство ліквідатором надано перелік майна ТОВ "ПРОМТЕХМАШ" станом на 27.04.2016р. (додаток №1 до проміжного ліквідаційного балансу), з якого вбачається, що на розрахунковому рахунку підприємства наявні грошові кошти на загальну суму 15 000, 00 грн., застава майна - відсутня, на балансі товариства відсутнє державне майно, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу, рахунки з цінними паперами відсутні, ТОВ "ПРОМТЕХМАШ" не має корпаратитвних прав в інших юридичних особах. При цьому, довідка із Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України, яка є підтвердженням, що боржник не є засновником (учасником) інших господарських товариств та не має відповідну частку в статутному фонді останніх на час звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до вимог частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Необхідно зауважити, що частиною 3 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. При цьому, чинне законодавство не містить в собі будь-яких виключень щодо вчинення таких дій ліквідатором в досудовій процедурі ліквідації боржника.

В матеріалах справи відсутні відомості про закриття рахунків у фінансових установах. Однак, місцевий господарський суд не дослідив факту закриття рахунків боржника в установах банків, як це передбачено частиною 3 статті 111 Цивільного кодексу України, а також не визначений рахунок, який буде використовуватись для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишку коштів та їх закриття в матеріалах справи відсутня.

Частиною 7 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до підпункту 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з частиною 10 статті 111 Цивільного кодексу України до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

До заяви про порушення справи про банкрутство надано довідку управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровськ від 31.03.16 №35 про результати позапланової перевірки боржника, відповідно до якої порушень не виявлено (а.с.38-48), а також довідку від 17.03.2016р. №39 про відсутність заборгованості зі сплати страхових коштів Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську, відповідно до якої заборгованість перед Фондом відсутня (а.с.51). Але в порушення частини 10 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідатор не було додано доказів складання та подання органам доходів і зборів за останній звітний період.

Зазначене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів частин 7 та 10 статті 111 Цивільного кодексу України щодо добровільної ліквідації боржника та позбавило органи державної податкової служби можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

За наведених обставин, судом першої інстанції належним чином не було перевірено дотримання заявником всіх передбачених законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також не проведено аналізу активів і пасивів боржника та належним чином не з'ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, висновок суду про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів не ґрунтується на належних доказах, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Розглядаючи справу у судовому засіданні господарський суд мав встановити обставини недотримання боржником передбачених законодавством передумов для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство та припинити провадження у справі про банкрутство, оскільки надання в подальшому до суду додаткових доказів, пов'язаних із здійсненням процедури добровільної ліквідації законодавством не передбачено.

Оскільки, провадження у даній справі підлягало припиненню, суд першої інстанції не мав правових підстав для призначення ліквідатора у цій справі.

Щодо посилання ліквідатора у відзиві на апеляційну скаргу на відсутність у ДПІ як контролюючого органу права на апеляційне оскарження у даній справі колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необхідним зазначити наступне.

Положенням статті 1 Закону регламентовано, що учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників провадження у справі про банкрутство дана стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, враховуючи особливості процедури банкрутства в даному випадку (в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), правовий статус Державної податкової інспекції як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, а також той факт, що ліквідаційна комісія боржника не забезпечила надання документів на перевірку контролюючим органам, в тому числі органам доходів і зборів, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що хоча скаржник на час розгляду справи і не набув статусу кредитора у справі про банкрутство, але його право підлягає судовому захисту.

Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, викладеною, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2016 року у справі № 904/10403/15.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Аналогічні підстави для припинення провадження у справі про банкрутство, передбачені пунктом 9 частини 1 статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З урахуванням зазначених норм процесуального права, провадження у справі про банкрутство ТОВ "ПРОМТЕХМАШ" підлягає припиненню.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 року про ТОВ"ПРОМТЕХМАШ" банкрутом. Провадження у даній справі необхідно припинити.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. у справі №904/3603/16 скасувати.

Припинити провадження у справі № 904/3603/16 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХМАШ" банкрутом.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі 23.08.2016р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.Л. Кузнецова