ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" серпня 2016 р.Справа № 924/531/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" с. Рудня - Новенька, Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр" с. Рудня- Новенька, Хмельницької області

про стягнення 816209,11 грн. заборгованості

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю 12.05.16р.

відповідача не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 816209,11грн. в тому числі основного боргу 400000 грн., 354217,55 грн. інфляційних нарахувань, 35262, 79грн. трьох відсотків річних та 26728,77 грн. пені.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Крім того подав додаткові пояснення з приводу заявленого позову із врахуванням відзиву відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. У відзиві на позов, що надійшов 09.08.16р. вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. В обґрунтування своєї позиції товариство вказує, що договір купівлі-продажу від 26.02.13р. був підписаний не уповноваженою особою від ТОВ "Шепетівський гранкар'єр", а тому не породжує для відповідача ніяких обов'язків. Крім того, вказує, що товар який підприємство ніби то отримало згідно договору купівлі-продажу, використовується останнім за договором оренди.

В судовому засіданні 28.07.16р. представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справи №924/678/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр" до Публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.02.13р., що розглядається господарським судом Хмельницької області.

Позивач у письмовій позиції та представник у судовому засіданні проти зупинення провадження у справі заперечують.

Розглядаючи дане клопотання відповідача судом враховується наступне.

Частиною 1 ст. 79 ГПК України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Згідно з п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Отже, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Так, предметом позовних вимог у даній справі є вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу від 26.02.13р.

Підставою для зупинення провадження у даній справі відповідач вважає спір у справі № №924/678/16, що розглядається господарським судом Хмельницької області, предметом спору якого є визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу від 26.02.13р.

Судом береться до уваги, що зупинення провадження у справі відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України є право, а не обов'язок господарського суду, тому, вирішення спору у справі №924/678/16 господарського суду Хмельницької області не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

З огляду на зазначене, в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд відмовляє.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

26.02.13р. між Публічним акціонерним товариством "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр" (покупець) укладено договір купівлі-продажу відповідно до п.1.1 якого покупець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується прийняти та оплатити бувші у використанні деталі до дробарки СМД 111, згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Вартість, кількість та найменування товару, а також інші необхідні дані, які сторони вважають за необхідне зазначити, зазначається у специфікації, яка являється невід'ємною частиною договору. Загальна сума договору складає суму всіх деталей товару та складає 400 000грн. Покупець оплачує продавцю вартість товару протягом 4 місяців з дати поставки товару. За домовленістю сторін, можливі інші форми розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України. (п.2 договору).

Згідно п.5 договору сторони по договору за неналежне виконання своїх зобов'язань несуть відповідальність згідно законодавства України та умов цього договору. У випадку порушення покупцем строків оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день такої прострочки.

Відповідно до специфікації № 1 від 26.02.13р., по акту приймання - передачі від 26.02.13р. відповідачем було прийнято деталі до дробарки СМД 111 на загальну суму 400 000грн.

Відповідач вартість отриманого товару не сплатив.

З огляду на зазначене, позивач звернувся із позовом до суду. Крім того, ним нараховані та заявлені до стягнення інфляційні нарахування в сумі 354 217,55грн. за період з 27.06.13р. по 03.06.16р., 35 262,79грн. 3% річних та 19 517,81грн. пені за період з 27.06.13р. по 27.12.13р.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне:

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу. Так, на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.13р. позивач передав у власність відповідачу товар на суму 400 000грн., що підтверджується актом приймання - передачі від 26.02.13р., а відповідач зобов'язався його оплатити у строки, визначені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що покупець оплачує вартість товару протягом 4 місяців з дати поставки.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати спірної суми заборгованості. Тому позовні вимоги про стягнення 400 000грн. основного боргу заявлені правомірно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 354 217,55грн. за період з 27.06.13р. по 03.06.16р., 35 262,79грн. 3% річних та 26 728,77грн. пені за період з 27.06.13р. по 27.12.13р

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Відповідно статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Позивачем правомірно нараховані інфляційні втрати в сумі 354 217,55 грн. за період з липня 2013р. по травень 2016р., які підлягають стягненню з відповідача.

Позивачем також вірно нараховані 3% річних в сумі 35 262,79 грн. за період з 27.06.13р. по 03.06.16р., які підлягають стягненню судом.

Крім того, позивачем нарахована пеня у розмірі 26 728,77грн. за період з 27.06.13р. по 27.12.13р. з врахуванням основного боргу в сумі 400 000 грн.

Згідно з п.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, сторонами в договорі (п. 5.2) передбачено, що у випадку порушення покупцем строків оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день такої прострочки.

Перевіривши розрахунок пені, доданий до позовної заяви, судом встановлено, що позивачем правомірно нарахована та заявлена до стягнення пеня в розмірі 26 728,77грн. за період з 27.06.13р. по 27.12.13р. з врахуванням основного боргу в сумі 400 000 грн., яка підлягає стягненню.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному розмірі.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позов про те, що договір купівлі-продажу від 26.02.13р. був підписаний не уповноваженою особою від ТОВ "Шепетівський гранкар'єр", а тому не породжує для відповідача ніяких обов'язків та про користування товаром на підставі договору оренди, а не отримання останнього за договором купівлі - продажу, судом до уваги не приймаються, як такі що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи. Зокрема відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами відсутність у директора підприємства повноважень на укладення договору купівлі-продажу від 26.02.13р., не надано доказів на підтвердження існування між сторонами орендних правовідносин з приводу товару, що був отриманий відповідачем за договором купівлі-продажу від 26.02.13р.

У відповідності до ст.49 ГПК України витрати по оплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача в зв'язку з тим що спір виник внаслідок неправомірних дій останнього.

Керуючись ст.ст.1,12,44, 49,82-84, ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" с. Рудня - Новенька, Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр" с. Рудня- Новенька, Хмельницької області про стягнення 816209,11 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр" с. Рудня- Новенька, Хмельницької області () на користь Публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" с. Рудня - Новенька, Хмельницької області () - 400 000грн. (чотириста тисяч гривень) заборгованості, 354 217,55грн. (триста п'ятдесят чотири тисячі двісті сімнадцять гривень 55коп.) інфляційних витрат, 35 262,79грн. (тридцять п'ять тисяч двісті шістдесят дві гривні 79 коп.) 3% річних, 26 728,77грн. (двадцять шість тисяч сімсот двадцять вісім гривень 77коп.) пені та 12 243,14грн. (дванадцять тисяч двісті сорок три гривні 14коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 29.08.16р.

Суддя М.Є. Муха

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу (30430, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Рудня - Новенька), 3 - відповідачу (30430, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Рудня - Новенька).