РІШЕННЯ

30 серпня 2016 року Справа № 913/721/16

Провадження №15/913/721/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м.Луганськ

до Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1 862 531 грн 41 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Богуславська Є.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю №134 від 19.07.2016;

від відповідача представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу про стягнення заборгованості за договором №2 про постачання електричної енергії від 12.12.2007 за спожиту активну електроенергію в сумі 1 673 471 грн 84 коп., по оплаті вартості різниці між фактично спожитою енергією та договірною величиною споживання електричної енергії в розмірі 9943 грн 17 коп., по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в сумі 24195 грн 01 коп., пені в сумі 169711 грн 19 коп., 3% річних у сумі 13439 грн 04 коп., інфляційних втрат у сумі 83948 грн 73 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.06.2016 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 29.06.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 29.06.2016 розгляд справи відкладений на 14.07.2016, а потім відповідною ухвалою на 02.08.2016.

Заявою про уточнення і збільшення позовних вимог №1118 від 28.07.2016 позивач збільшив період нарахування заявлених до стягнення сум по липень 2016 року та просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 1 735 112 грн 01 коп., по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в сумі 24303 грн 87 коп., пені в сумі 284778 грн 29 коп., 3% річних у сумі 24392 грн 73 коп., інфляційних втрат у сумі 78644 грн 04 коп.

Позивач поясненням №1121 від 29.07.2016 зазначив, що факт надіслання відповідачеві рахунків на оплату підтверджений документально; що згідно з п.1 додатку Порядок розрахунків до договору №2 про постачання електричної енергії від 12.12.2007 сторони договору визначили, що розрахунковим вважається період з 12 числа попереднього місяця до 12 числа поточного місяця; що період для сплати рахунку встановлювався тривалістю 10 і більше днів з дати виставлення рахунку; що 13.03.2014 відповідач на підставі рахунку №2/3/1 від 12.03.2014 здійснив оплату за активну електроенергію в сумі 9000 грн 00 коп. за березень 2014 року, а 09.04.2014 на підставі рахунку №2/5/П1 від 12.03.2014 здійснив оплату за активну електроенергію в сумі 4500 грн 00 коп. та 7870 грн 00 коп. за травень 2014 року, оскільки сума вказаних платежів перевищувала розмір планових платежів, надлишки суми платежів 6714 грн 73 коп. та 3626 грн 33 коп. відповідно були зараховані як попередня оплата активної електроенергії за червень 2014 року; що 03.07.2014 за вх.№4444 на адресу позивача надійшов лист відповідача від 23.06.2014 за вих. №165, яким було повернуто рахунок №2/6/4 від 13.06.2014 та акти без виконання; що з кредиторськими вимогами в процедурі ліквідації щодо стягнення подвійної плати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 9943 грн 17 коп. позивач до відповідача не звертався.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.08.2016 відмовлено в задоволенні заяви про уточнення і збільшення позовних вимог №1118 від 28.07.2016; продовжено строк розгляду справи по 30.08.2016; розгляд справи відкладений на 30.08.2016.

Позивач заявою про зменшення розміру позовних вимог №1139 від 30.08.2016 просив стягнути з відповідача заборгованість за активну електроенергію в розмірі 1575415 грн 64 коп., заборгованість по оплаті вартості різниці між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною споживання електричної енергії в сумі 9943 грн 17 коп., заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 22572 грн 56 коп., пеню в сумі 161323 грн 60 коп., 3% річних у сумі 12870 грн 01 коп., інфляційні нарахування в сумі 80406 грн 43 коп.

Відповідно до приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України вказана заява приймається судом до розгляду і в подальшому справа розглядається з її урахуванням.

Поясненням №1139 від 26.08.2016 позивач зазначив дати початку прострочення за кожним рахунком.

Заявою б/н від 30.08.2016 позивач просив повернути надмірно сплачений судовий збір.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного та компетентного представника у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Також відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, не забезпечив явку представника у судове засідання, не надання відзиву на позовну заяву та не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (постачальник, позивач) та Державним підприємством Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу (споживач, відповідач) 12.12.2007 був укладений договір №2 про постачання електричної енергії, за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок споживача загальною дозволеною потужністю 800 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені відповідно додатків до договору Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача та Однолінійна схема електропостачання площадки вимірювання споживача, а споживач оплачує постачальнику кількість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невідємною частиною (п.1.1 договору).

Згідно з пп.2.3.3 п.2.2 договору споживач зобовязався для визначення величини спожитої електричної енергії щомісячно 12 числа згідно з додатком Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії знімати покази розрахункових засобів обліку, оформляти результати відповідно до додатку Форма Акт про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії та направляти уповноваженого представника до відділу збуту Лисичанської філії (РЕМ) за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гоголя, 24, для подання Акту про зняття показів розрахункових засобів обліку за розрахунковий період і отримання рахунків для здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію та інших платежів, передбачених договором. Одночасно з рахунками постачальник надає споживачу два екземпляри підписаного зі свого боку Акту про використану електричну енергію, який складається за формою, наведеною у додатку Форма Акт про використану електричну енергію. Споживач повертає один екземпляр підписаного зі свого боку Акту про використану електричну енергію разом з Актом про зняття показів розрахункових засобів обліку за наступний розрахунковий період.

За невиконання або неналежне виконання зобовязань за договором сторони несуть відповідальність у порядку, визначеному чинним законодавством України (п.4.1 договору).

Відповідно до пп.4.4.1 п.4.4 договору у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електричну енергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за необліковану електричну енергію та на відшкодування збитків споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня. На суму нарахованої пені споживачу надається окремий рахунок.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини (пп.4.4.2 п.4.4 договору).

Відповідно до п.5.1 договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються у додатках Обсяги постачання електричної енергії споживачу на підставі заявки споживача на обсяг очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання за місяцями року, яка надається споживачем постачальнику не пізніше ніж за 45 днів до початку року. Обсяг очікуваного споживання електричної енергії має не перевищувати дозволений обсяг споживання електричної енергії, визначений на підставі дозволеної потужності. У разі надання споживачем у встановлений договором термін відомостей про обсяг очікуваного споживання електричної енергії в наступному році вважаються ненаданими. У разі ненадання споживачем відомостей про обсяг очікуваного споживання електричної енергії у встановлений в цьому пункті термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року. У разі потреби постачальник може вимагати від споживача надання обґрунтування очікуваних обсягів споживання електричної енергії.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України (п.9.3 договору).

У п.1 додатку Порядок розрахунків сторони передбачили, що споживач здійснює розрахунки за електричну енергію за діючими роздрібними тарифами, встановленими відповідно до Умов та Правил здійснення підприємницької з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та згідно з тарифними групами та класами напруги кожного приєднання. За електричну енергію, що обліковується на окремій площадці вимірювання розрахунки здійснюються за одним тарифом. Розрахунковим вважається період з 12 числа попереднього місяця до 12 числа поточного місяця. На період з ХІІ 2007 по ХІІ 2008 застосовується роздрібний тариф.

Відповідно до п.9 додатку Порядок розрахунків остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Розрахунок за необліковану електроенергію споживач здійснює на підставі наданого постачальником рахунку протягом 30 календарних днів, починаючи з наступного дня після його отримання. Фактичне споживання електричної енергії за розрахунковий період визначається за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

На виконання вказаних умов договору та додатків до нього позивачем були надані відповідачеві в період з червня 2014 року по квітень 2016 року послуги з постачання електричної енергії, які відповідач оплачував частково, внаслідок чого за ним виникла заборгованість по оплаті за спожиту активну електроенергію в сумі 1 575 415 грн 64 коп., по оплаті вартості різниці між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною споживання електричної енергії в сумі 9943 грн 17 коп., за перетікання реактивної електроенергії в сумі 22572 грн 56 коп., за стягненням яких позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір №2 від 12.12.2007 є договором енергопостачання, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України Про засади функціонування ринку електричної енергії України та Про електроенергетику.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про електроенергетику споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (далі Правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма обєктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним обєктом споживача.

Підпунктом 2 п.10.2 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.9 додатку Порядок розрахунків до договору сторони передбачили, що остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків та пені за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Розрахунок за необліковану електроенергію споживач здійснює на підставі наданого постачальником рахунку протягом 30 календарних днів, починаючи з наступного дня після його отримання. Фактичне споживання електричної енергії за розрахунковий період визначається за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Відповідно до п.5.1 договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються у додатках Обсяги постачання електричної енергії споживачу на підставі заявки споживача на обсяг очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання за місяцями року, яка надається споживачем постачальнику не пізніше ніж за 45 днів до початку року.

Відповідно до додатку Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам до договору №2 відповідачу згідно із його заявкою від 17.09.2013 встановлена договірна величина споживання електричної енергії на червень 2014 року в обсязі 20000 кВт*год.

Згідно з актом прийняття-передавання товарної продукції відповідачем у червні 2014 року фактично було спожито 28769 кВт8год, тобто перевищив встановлені договором договірні величини споживання електричної енергії на 8769 кВт*год.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини (пп.4.4.2 п.4.4 договору).

Повідомленням №2 від 13.06.2014 відповідача повідомлено про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за червень 2014 року (а.с.26).

У відповідності до умов договору відповідачу було направлено рахунок №2/6/4 від 13.06.2014 на суму 9943 грн 17 коп.

Факт поставки відповідачеві електроенергії за договором №2 від 12.12.2007 про постачання електричної енергії підтверджується матеріалами справи, зокрема, звітами про використану електричну енергію (а.с.20, 21) актами контрольного огляду розрахункових засобів обліку (а.с.30, 37, 42, 47, 52) актами прийняття-передавання товарної продукції (а.с.22, 23) та виставленими рахунками за період з червня 2014 року по квітень 2016 року (а.с.24, 25, 27, 31, 32-34, 38, 39, 43, 44, 48, 49, 53, 54).

В липні 2016 року позивачем здійснено перерахунки за спожиту активну та реактивну електроенергію у період з листопада 2015 року по липень 2016, які відображені в рахунку №2/7/1 від 18.07.2016 та №2/7/3 від 18.07.2016, оскільки субспоживачами відповідача своєчасно не були надані необхідні дані для визначення обсягу спожитої електроенергії, розмірів втрат, повязаних з транспортуванням електроенергії основному споживачу.

Вказана обставина зазначена та врахована позивачем в заяві про зменшення розміру позовних та приймається судом до уваги

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №2 про постачання електричної енергії від 12.12.2007 за спожиту активну електроенергію в сумі 1 575 415 грн 64 коп., заборгованості по оплаті вартості різниці між фактично спожитою енергією та договірною величиною споживання електричної енергії в розмірі 9943 грн 17 коп., заборгованості по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в сумі 22572 грн 56 коп. та про їх задоволення.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 16.01.2016 по 01.05.2016 в сумі 161323 грн 60 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пп.4.4.1 п.4.4 договору у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електричну енергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за необліковану електричну енергію та на відшкодування збитків споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня. На суму нарахованої пені споживачу надається окремий рахунок.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частиною 5 ст.254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до пп.1 п.1 розділу ІІ Нормативні строки пересилання поштових відправлень Нормативів і Нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без урахування вихідних днів обєктів поштового звязку) складають: місцевої Д+2, пріорітетної Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в п.1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Судом було перевірено розрахунок пені, наданий позивачем та встановлено, що він є неправильним, оскільки позивачем за рахунками 2/12/1 від 31.12.2015, №2/12/3 від 31.12.2015 невірно визначений початок періоду прострочення 16.01.2016, оскільки 5, 6, 7 і 8 березня 2016 року були вихідними днями, тому початком періоду прострочення буде 20.01.2016, за рахунками №2/3/1 та №2/3/2 від 15.03.2016 початком періоду прострочення буде 29.03.2016, оскільки відповідно до інформації, отриманої на сайті Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/Default.aspx поштове відправлення за ідентифікатором №213 було відправлене позивачем 15.03.2016 та не було вручено адресату під час доставки 21.03.2016, тому саме з цієї дати у відповідача виник обовязок сплатити вказані рахунки протягом 5 операційних днів.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок пені, зроблений за допомогою програми Законодавство в межах заявленого позивачем періоду:

№ і дата рахунку-фактуриСтрок оплатиСума заборгованості в грн.Період нарахування пеніКількість днів простроченняСума пені, грн
2/12/1 від 31.12.2015До 20.01.,4520.01.2016-01.05.487,44
2/1/1 від 14.01.2016До 30.01.,2930.01.2016-01.05.1,59
2/2/1 від 15.02.2016До 27.02.,8627.02.2016-01.05.8,96
2/3/1 від 15.03.2016До 29.03.,0329.03.2016-01.05.,36
2/12/3 від 31.12.2015До 20.01.201617947,5320.01.2016-01.05.2,93
2/1/3 від 14.01.2016До 30.01.20161224,7830.01.2016-01.05.201693134,93
2/2/3 від 15.02.2016До 27.02.20161212,4927.02.2016-01.05.20166592,76
2/3/3 від 15.03.2016До 29.03.20161035,6929.03.2016-01.05.20163440,63
Всього:157674,60

З огляду на викладене, обґрунтованою є пеня за період з 20.01.2016 по 01.05.2016 в сумі 157674 грн 60 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 27.06.2014 по 30.04.2016 в сумі 12870 грн 01 коп. та інфляційних втрат за період з липня 2014 року по квітень 2016 року в сумі 80406 грн 43 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судом було перевірено розрахунок 3% річних, наданий позивачем та встановлено, що він є неправильним, оскільки позивачем за рахунками 2/12/1 від 31.12.2015, №2/12/3 від 31.12.2015 невірно визначений початок періоду прострочення 16.01.2016, оскільки 5, 6, 7 і 8 березня 2016 року були вихідними днями, тому початком періоду прострочення буде 20.01.2016, за рахунками №2/3/1 та №2/3/2 від 15.03.2016 початком періоду прострочення буде 29.03.2016, оскільки відповідно до інформації, отриманої на сайті Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/Default.aspx поштове відправлення за ідентифікатором №213 було відправлене позивачем 15.03.2016 та не було вручено адресату під час доставки 21.03.2016, тому саме з цієї дати у відповідача виник обовязок сплатити вказані рахунки протягом 5 операційних днів, за рахунками №2/4/1 та №2/4/3 від 14.04.2016 початком періоду прострочення буде 30.04.2016, оскільки відповідно до інформації, отриманої на сайті Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/Default.aspx поштове відправлення за ідентифікатором №508 було відправлене позивачем 15.04.2016 та не було вручено адресату під час доставки 23.04.2016, тому саме з цієї дати у відповідача виник обовязок сплатити вказані рахунки протягом 5 операційних днів.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок 3% річних, зроблений за допомогою програми Законодавство:

№ і дата рахунку-фактуриСтрок оплатиСума заборгованості в грн.Період нарахування 3% річнихКількість днів простроченняСума 3% річних, грн
2/6/1 від 13.06.2014До 27.06.201428804,3427.06.2014-30.04.4,90
2/12/1 від 31.12.2015До 20.01.,4520.01.2016-30.04.9,17
2/1/1 від 14.01.2016До 30.01.,2930.01.2016-30.04.,63
2/2/1 від 15.02.2016До 27.02.,8627.02.2016-30.04.201664889,30
2/3/1 від 15.03.2016До 29.03.,0329.03.2016-30.04.201633322,33
2/4/1 від 14.04.2016До 30.04.,6730.04.201619,35
2/6/3 від 13.06.2014До 27.06.20141693,9227.06.2014-30.04.201664793,79
2/12/3 від 31.12.2015До 20.01.201617947,5320.01.2016-30.04.,05
2/1/3 від 14.01.2016До 30.01.20161224,7830.01.2016-30.04.2016929,24
2/2/3 від 15.02.2016До 27.02.20161212,4927.02.2016-30.04.2016646,36
2/3/3 від 15.03.2016До 29.03.20161035,6929.03.2016-30.04.2016332,80
2/4/3 від 14.04.2016До 30.04.20161080,6030.04.201610,09
Всього:12492,01

Враховуючи викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є 3% річних за період з 27.06.2014 по 30.04.2016 в сумі 12492 грн 01 коп.

Підпунктом 3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань передбачено, що згідно з Законом України Про індексацію грошових доходів населення індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті Урядовий курєр. Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України Про інформацію є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, господарський суд прийшов до висновку про те, що він є арифметично неправильним, оскільки невірно визначено індекси інфляції на весь період прострочення.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що розрахунок позивача є невірним та навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми Законодавство:

№ і дата рахунку-фактуриСтрок оплатиСума заборгованості, в грн.Період нарахування Індекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції, грн
2/6/1 від 13.06.2014До 27.06.201428804,34липень 2014-квітень 2016188,507,51
2/12/1 від 31.12.2015До 20.01.,45Лютий 2016-квітень 2016104,,56
2/1/1 від 14.01.2016До 30.01.,29Лютий 2016-квітень 2016104,116867504,55
2/2/1 від 15.02.2016До 27.02.,86Березень 2016-квітень 2016104,5357687,86
2/3/1 від 15.03.2016До 29.03.,03Квітень 2016103,504170,71
2/6/3 від 13.06.2014До 27.06.20141693,92липень 2014-квітень 2016188,00,04
2/12/3 від 31.12.2015До 20.01.201617947,53Лютий 2016-квітень 2016104,11686738,87
2/1/3 від 14.01.2016До 30.01.20161224,78Лютий 2016-квітень 2016104,1168650,42
2/2/3 від 15.02.2016До 27.02.20161212,49Березень 2016-квітень 2016104,53554,99
2/3/3 від 15.03.2016До 29.03.20161035,69Квітень 2016103,5036,25
Разом:86836,76

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, розмір заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати за період з липня 2014 року по квітень 2016 року в сумі 80406 грн 43 коп.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір за платіжними дорученнями №1898 від 19.05.2016 у розмірі 29620 грн 63 коп., в подальшому позивачем було зменшено розмір позовних вимог (заява про зменшення) на 112177 грн 57 коп. Таким чином, на даний час існує переплата судового збору в розмірі 1682 грн 66 коп., який буде повернутий позивачу з державного бюджету України відповідною ухвалою з огляду на його клопотання, викладене у заяві про зменшення розміру позовних вимог.

Судовий збір в сумі 27937 грн 97 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання до Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу, вул.Вілєсова, б.1, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 33968601, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937, фактична адреса: вул.Горького, б.123, м.Старобільськ Луганської області, на п/р зі спеціальним режимом використання №60 філія ЛОУ АТ Державний Ощадний банк України у м.Сєвєродонецьк, МФО 304665, заборгованість за активну електроенергію в сумі 1 575 415 грн 64 коп., заборгованість по оплаті вартості різниці між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною споживання електричної енергії в сумі 9943 грн 17 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу, вул.Вілєсова, б.1, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 33968601, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937, фактична адреса: вул.Горького, б.123, м.Старобільськ Луганської області, на п/р №3374 у ФЛОУ АТ Ощадбанк у м.Сєвєродонецьк, МФО 304665, , заборгованість за перетікання реактивної електроенергії в сумі 22572 грн 56 коп., інфляційні втрати в сумі 80406 грн 43 коп., 3% річних у сумі 12492 грн 01 коп., пеню в сумі 157674 грн 60 коп., судовий збір у сумі 27877 грн 57 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.09.2016.

Суддя С.В. Смола