ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

25 серпня 2016 р. Справа № 902/507/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

(вул. Іванова, буд. 10, м. Харків, 61166)

до: Вінницької міської ради (вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, 21050)

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інтердім-Буд» (вул. 600-річчя, буд. 17-Г, м. Вінниця, 21021)

про розірвання договору земельного сервітуту

при секретарі судового засідання Вознюк К.В.:

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю № 77 від 08.06.2016 року;

третьої особи: ОСОБА_3 за довіреністю б/н. Від 22.08.2016 року.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 29 квітня 2005 року на частку площею 0,0096 га, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 5, приміщення 2, зареєстрованого у ВМУЗР Держкомзему України 03.06.2005 року під номером 29, який укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Вінницькою міською радою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.04.2005 року між сторонами укладено договір про встановлення земельного сервітуту на частку площею 0,0096 га прибудинкової території багатоквартирного будинку по проспекту Коцюбинського, 5 у м. Вінниці, де позивач був власником нежилого приміщення.

11.06.2015 року позивачем відчужено згадане приміщення ТОВ «Інтердім-Буд» за договором купівлі-продажу нежилого приміщення. У звязку зі зміною власника приміщення позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання договору сервітуту, за результатами розгляду якого відповідачем прийнято рішення про внесення змін до договору сервітуру в частині зміни сторони у договору.

Зважаючи на відчуження згаданого приміщення позивач невзмозі виконувати умови договору сервітуту, тому просить його розірвати відповідно до п. 14.3. договору.

Ухвалою суду 15.06.2016 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/507/16 з призначенням до розгляду на 07.07.2016 року. Одночасно судом, в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інтердім-Буд».

Відповідач в поясненнях, що надійшли до суду 01.07.2016 року, заперечує проти позову посилаючись на те, що факт відчуження нежилого приміщення позивачем не припиняє підстав встановлення земельного сервітуту. Крім того зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Ухвалою суду від 07.07.2016 року, за клопотанням представників сторін, продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 30.08.2016 року.

19.08.2016 року від представника позивача за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява з додатками б/н. від 19.08.2016 року, в якій останній позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача.

25.08.2016 року від представника третьої особи за довіреністю ОСОБА_3 надійшла заява з додатками зі змісту яких вбачається, що нежитлове приміщення № 2 по проспекту Коцюбинського, 5 у м. Вінниці ТОВ «Інтердім-Буд» відчужено на користь ТОВ «Астра-15».

В судовому засіданні 25.08.2016 року представником відповідача подано клопотання б/н. від 25.08.2016 року про відкладення розгляду справи для надання сторонам часу для мирного врегулювання спору.

Заслухавши думку представників відповідача та третьої особи, суд відхиляє подане про з тих підстав, що обставини, наведені у клопотанні не є підставами для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 ГПК України До того ж суд зважає, що повторне відкладення розгляду справи призведе до порушення строку розгляду спору передбаченого ст. 69 ГПК України.

На визначену судом дату зявилися представники відповідача та третьої особи. Позивач явки повноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.04.2005 року між Вінницькою міською радою (відповідач, за договором Власник) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (позивач, за договором Особа) укладено договір про встановлення земельного сервітуту. (надалі Договір) (а.с. 13-16)

За цим Договором Власник на підставі рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005р. № 1080 надає згоду Особі на встановлення земельного сервітуту на частку площею 0,0096 га прибудинкової території багатоквартирного будинку по проспекту Коцюбинського, 5.

В багатоквартирному будинку на прибудинковій території розташована квартири № 2,5, що підлягає реконструкції в нежитлове приміщення (під відділення АКІБ «УкрСиббанк») та буде використовуватись Особою для комерційного призначення (п. 2.1. Договору)

Сервітутне землекористування встановлюється на 3 роки з моменту прийняття рішення радою. (п. 3.1. Договору)

Договір набуває чинності з дня його державної реєстрації та діє до 04.03.2008р. (п. 3.2. Договору)

За сервітутне землекористування оплата вноситься у грошовій формі у гривнях (п. 4.1. Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору, сервітутне землекористування встановлюється для забезпечення права Особи, реконструкції в нежитлове приміщення (під відділення банку) та подальша експлуатація та обслуговування.

Згідно з п. 5.2. Договору, основне цільове призначення земельної ділянки прибудинкової території (землі житлової та громадської забудови), функціональне призначення сервітуту для комерційного використання.

Умови збереження стану прибудинкової території: не допускати забур'янення прибудинкової території, яка прилягає до приміщення; використовувати земельний сервітут за цільовим призначенням; забезпечувати право інженерних служб міста на використання прибудинкової території, що прилягає до приміщення студії для прокладання транзитних мереж, мереж до суміжних ділянок та ремонту інженерних мереж; реконструкцію, на прибудинковій території проводити за умови отримання відповідного дозволу (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, на прибудинкову територію встановлено права третіх осіб на ремонт і обслуговування інженерних мереж.

Відповідно до п. 6.2. Договору, встановлення земельного сервітуту не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на прибудинкову територію.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Сторони погоджуються з тим, що дострокове розірвання цього договору має здійснюватись за умови письмового попередження Особою іншої сторони за 2 місяці. Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін. Сторони попереджаються, що у випадку, коли будь-яке з положень цього договору втратило юридичну силу, вони невідкладно розпочнуть переговори на засадах взаємної доброзичливості для того, щоб змінити це положення таким чином, щоб у зміненому вигляді воно стало чинним і законним та у максимально можливому обсязі відбивало початкові наміри сторін щодо суті зазначеного положення. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку (п. 14.1. Договору).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; поєднання в одній особі суб'єкта права земельного сервітуту, в інтересах якої він встановлений, та Власника земельної ділянки; відмови Особи в інтересах якої встановлений земельний сервітут; рішення суду про скасування земельного сервітуту; невикористання земельного сервітуту протягом трьох років; за згодою сторін, про що складається додаткова угода; смерті (ліквідації, реорганізації) Особи, на користь якої встановлено сервітут або визнання її недієздатної чи обмежено дієздатною; невнесення плати у разі її встановлення за користування прибудинковою територією; в разі систематичного невиконання санітарної очистки прибудинкової території, яка прилягає до об'єкту нерухомого майна Особи та прибудинкової території щодо якої Особі необхідно здійснити благоустрій, невиконання обов'язків та встановлених обмежень (п. 14.2. Договору).

Перехід права власності на об'єкт нерухомого майна, який належить на праві власності (користування) Особі до іншої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору (п. 14.3. Договору).

Даний земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватись будь-яким іншим способом Особою, в інтересах якої він встановлений (п. 17.1. Договору).

Будь які зміни і доповнення до договору вносяться у письмовій формі за згодою сторін і є невід'ємною частиною договору. Зміни і доповнення до договору підлягають державній реєстрації (п. 17.2. Договору).

Даний договір зареєстровано у ВМУЗР Держкомзему України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2005 року за № 29.

10.02.2008 року між Вінницькою міською радою та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладено угоду про зміну і доповнення договору земельного сервітуту. В п. 1 даної угоди зазначено, що у звязку із прийняттям рішення Вінницької міської ради від 29.02.2008 року №1820 сторони прийшли до згоди продовжити дію договору земельного сервітуту від 03.06.2005 року №29 терміном на 10 років. (а.с.18)

11.06.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» (за договором Продавець) та ТОВ «Інтердім-Буд» (за договором Покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за яким Продавець зобовязався в строки та на умовах, вказаних в цьому договорі передати у власність Покупцю нежитлове приміщення № 2, що розміщене у буд. № 5 на проспекті Коцюбинського в м. Вінниця, загальною площею 72 кв.м., а Покупець зобовязався прийняти власність зазначене приміщення і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. (а.с. 29,30)

За актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 11.06.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» передало, а ТОВ «Інтердім-Буд» прийняло обумовлене договором приміщення. (а.с. 31)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 11.06.2015 року проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Інтердім-Буд» на зазначене нежитлове приміщення за номером запису 9994171 (а.с. 31 на звороті).

10.08.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Вінницької міської ради із заявою в якій просило розірвати Договір про встановлення земельного сервітуту від 29.04.2005 року у зв'язку переходом право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою проспект Коцюбинського, 5 у м. Вінниці.

За результатом розгляду даної заяви Вінницька міська рада було прийняте рішення «Про укладання, поновлення договорів земельного сервітуту» від 25.09.2015 року № 2297 Вказаним рішенням було вирішено:

- внести зміни до договору встановлення земельного сервітуту від 03.06.2005 року №29, укладеного на частку прибудинкової території площею 0,0096 га багатоквартирного житлового будинку на просп.Коцюбинського,5 для комерційного використання, в частині заміни сторони у договорі з ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ « Інтердім-Буд» в зв'язку з відчуженням нерухомого майна (Договір купівлі-продажу від 11.06.2015 року №1575, посв.приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5Д.).

- укласти відповідну угоду до договору про встановлення земельного сервітуту щодо заміни сторони у договорі. (а.с. 34,35)

Як встановлено судом, ТОВ « Інтердім-Буд» не зверталося до Вінницької міської ради щодо укладання угоди до договору про встановлення земельного сервітуту та відповідних документів для підготовки укладання вищезазначеної угоди до Вінницької міської ради не подавало.

При цьому, між ТОВ « Інтердім-Буд» (за договором Продавець) 24.12.2015 року та ТОВ «Астра-15» (за договором Покупець) укладено договір купівлі-продажу за яким Продавець у порядку та на умовах, визначених цим договором передає у власність, а Покупець приймає, належне Продавцю нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 5, приміщення 2 (а.с. 79,80)

За актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 24.12.2015 року ТОВ «Інтердім-Буд» передало, а ТОВ «Астра-15» прийняло обумовлене договором приміщення. (а.с. 81)

Аналізуючи встановлені обставини справи суд приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

В силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать встановлені обставини справи, спірні правовідносини виникли з договору про встановлення земельного сервітуту.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами.

У статті 395 ЦК України наведено перелік видів речових прав на чуже майно.

Виходячи зі змісту статті 395 ЦК України, під правом на чуже майно слід розуміти похідні від права власності права на чужу річ, обмежені у змісті і які надають управомоченій особі - титульному володільцеві - можливість впливати на річ без участі власника в рамках встановлених законом чи договором із власником.

За загальним правилом жодне з прав на чуже майно, перерахованих у ч. 1 ст. 395 ЦК України не дає управомоченій особі можливості розпоряджатися чужою річчю. Титульний володілець може лише в рамках встановлених законом чи договором із власником користуватись річчю без участі власника.

Серед ознак речових прав на чуже майно слід назвати: по-перше, ці права мають обмежений характер (у порівнянні з правом власності); по-друге, їх об'єктом виступає переважно нерухоме майно; по-третє, їм характерне право слідування за річчю; по-четверте, права на чуже майно мають похідний від права власності характер; по-п'яте, їх види та зміст повністю визначаються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 395 ЦК України одним із видів речового права на чуже майно є право користування (сервітут).

В Земельному кодексі України закріплені спеціальні правові норми щодо об`єкта сервітуту, а саме земельної ділянки.

Згідно із статтею 98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею 99 ЗК України передбачено види права земельного сервітуту.

Згідно із ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Між тим, нормами статті 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому, сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Таким чином, сервітут - це обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Відповідно до ст.402 Цивільного Кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

У п. 2.31 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" розяснено, що поняття, зміст та підстави встановлення і припинення земельного сервітуту визначені главою 32 ЦК України (статті 401 - 406), главою 16 ЗК України (статті 98 - 102).

Так, у ч. 1 ст. 406 ЦК України законодавець навів випадки, за яких сервітут припиняється, а саме: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

В силу дії ст. 102 Земельного кодексу України, дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках: а) поєднання в одній особі суб'єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки; б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут; в) рішення суду про скасування земельного сервітуту; г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут; ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років; д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом. На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках: а) припинення підстав його встановлення; б) коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.

Як свідчать встановлені обставини у даній справі, предметом спору виступає вимога про розірвання договору земельного сервітуту від 29.04.2005 року, встановленого між Вінницькою міською радою та ПАТ «УкрСиббанк» на підставі укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 11.06.2015 року.

Згідно з умовами договору про встановлення земельного сервітуту від 29.04.2015 р., земельний сервітут встановлено на прибудинкову територію, що використовуватиметься для комерційного використання для забезпечення права Особи на комерційне використання приміщення під відділення банку.

Позивачем не надано доказів припинення встановлених зазначеними вище рішенням Вінницької міської ради та договором про встановлення земельного сервітуту підстав його встановлення.

Відчуження нежитлового приміщення за договором купівлі-продажу від 11.06.2015 року не припиняє підстави встановлення земельного сервітуту, визначені вищевказаними Договором та рішенням Вінницької міської ради.

До того ж вимога про розірвання договору земельного сервітуту не відповідає визначеним законом способам захисту порушеного права.

З урахуванням наведених положень закону, встановлених обставин справи та наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, з наведених у позові підстав, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.4-3, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 30 серпня 2016 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Іванова, буд. 10, м. Харків, 61166)