РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016Справа №910/14627/16

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страхові Гарантії"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 8 844,35 грн.

Суддя Комарова О.С.

представники сторін:

від позивача Косач Г.А. (представник за довіреністю);

від відповідача Чайковська Л.Б. (представник за довіреністю);

У судовому засіданні 30 серпня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Страхові Гарантії", 10 серпня2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 2285-кв від 19 липня 2016 року до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", про стягнення страхового відшкодування в розмірі 8 844,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм,цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АС/7693131.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2016 року порушено провадження у справі № 910/14627/16 та призначено розгляд справи на 30.08.2016 року.

Через відділ діловодства суду 26.08.2016 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке було судом задоволено та долучене судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 29.08.2016 року від Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) надійшла інформація про страхове покриття, яку було долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 30.08.2016 року з'явився, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання також з'явився, та подав відзив на позовну заяву, яким не заперечив проти задоволення позовних вимог у розмірі 8 844,35 грн.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страховою компанією "Страхові Гарантії" (надалі - Страховик) та ОСОБА_3 (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 000525/01/14 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору є транспортний засіб "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 01.11.2014 року в м. Києві по мосту Патона, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "Renault Clio Symbol", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_4, та транспортного засобу "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується довідкою, виданою органами МВС України (копія довідки наявна в матеріалах справи).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 8 844,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 42 від 05.12.2014 року (копія платіжного доручення наявна в матеріалах справи).

Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 1795 від 05.12.2014 року (копія страхового акту наявна в матеріалах справи).

Відповідачем був поданий відзив, в якому відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи містить норма ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 05.01.2015 року у справі № 755/30512/14-п (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Нормами п. 14.1 ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За приписами п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

З аналізу матеріалів справи випливає, що ОСОБА_4 застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля "Renault Clio Symbol", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом укладення з відповідачем полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7693131 (належним чином засвідчена копія витягу з МТСБУ про поліс №АС/7693131 міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до положень п. 22.1 до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладеним відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності АС/7693131, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану ОСОБА_4 шкоду, заподіяну майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу "Renault Clio Symbol", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_4 транспортного засобу "Renault Clio Symbol", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Аналізуючи матеріали справи, суд встановив, що вартість матеріального збитку автомобіля "Hyundai Accent", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визначено на підставі Висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1125/14-11 від 17.11.2014 року та становить: 14 054,78 грн. (копія висновку наявна в матеріалах справи).

Також в матеріалах справи міститься ремонтна калькуляція № 23 від 17.11.2014 року, складена за допомогою комп'ютерної програми Аudatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 14 054,78 грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у ремонтній калькуляції № 23 від 17.11.2014 року, відповідають даним, встановленим в п. 4.4 зазначеної вище Методики. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась за допомогою комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 зазначеної вище Методики.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідачем поданий відзив, в якому останній не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 5 статті 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Враховуючи викладені відповідачем у відзиві доводи, суд розцінює його як визнання позову.

Як передбачено ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Проаналізувавши зазначений відзив на позовну заяву, судом встановлено, що його підписано представником Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" Чайковською Л.Б., з достатнім обсягом повноважень на вчинення відповідної процесуальної дії, також дії відповідача з визнання позову не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, отже приймає його як належний доказ.

Враховуючи викладене, зважаючи на визнання відповідачем позову, а також те, що доказів здійснення з боку відповідача на користь позивача сплати грошових коштів в розмірі 8 844,35 грн. станом на 30.08.2016 року суду не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 8 844,35 грн.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також те, що полісом № АС/7693131 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в сумі - 0,00 грн., суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_4 транспортного засобу "Renault Clio Symbol", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в розмірі 8 844,35 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (ЄДРЮОФОП 00034186, адреса: 02081, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 7-Д) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страхові Гарантії" (ЄДРЮОФОП 21957067, адреса: 03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 11/13, офіс 211) грошові кошти в розмірі 8 844,35 грн. (вісім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 35 копійки) та судовий збір - 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 01.09.2016 року.

Суддя О.С. Комарова