ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р.Справа № 922/2252/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури , м. Дергачі в інтересах держави в особі 1. Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків 2. Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, с.Мурафа (Харківська область)
до Національний природний парк "Слобожанський", смт.Краснокутськ (Харківська область)
про стягнення коштів в сумі 87442,00 грн.
за участю представників:

прокурора: Чирика В.Г., посвідчення №036688 від 11.12.2015 р.,

представника позивача (ДЕІ у Харківській області): ОСОБА_2, довіреність 01/01-25/08-18 від 04.01.2016 р.,

представника позивача (Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області): не з'явився,

представників відповідача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.07.2016 р.; ОСОБА_3, директор; ОСОБА_4, довіреність №б/н від 09.08.2016р.,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі позивачів - Державної екологічної інспекції у Харківській області, Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області звернувся з позовом до відповідача Національного природного парку Слобожанський - про стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 87442,00 грн. Окрім того, прокурор просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано порушенням відповідачем вимог лісового законодавства та спричиненням шкоди у звязку з незаконною порубкою дерев на підвідомчій лісовому господарству території.

03.08.2016 р. від позивача (Державної екологічної інспекції у Харківській області) надійшли додаткові письмові пояснення щодо стягнення шкоди (вх.№25534 від 03.08.2016 р.), відповідно до яких, з посиланням на норми ст. 1166 ЦК України, позивач обґрунтовує виникнення у відповідача обовязку з відшкодування заявленої до стягнення в позові шкоди.

18.08.2016 р. від відповідача разом з супровідним листом (вх.№27461 від 18.08.2016 р.) надійшли документи згідно додатку.

В судовому засіданні 22.08.2016 р. прокурор та представник позивача (Державної екологічної інспекції у Харківській області) позовні вимоги підтримали в повному обсязі; пояснили, що постійним користувачем земельної ділянки, на якій було здійснено вирубку дерев є ДП "Гутянське лісове господарство", факт вирубки дерев першим виявив сам відповідач та повідомив про відповідні обставини.

Другий позивач (Мурафська сільська рада Краснокутського району Харківської області) правом на участь в судовому засіданні 22.08.2016 р. не скористався, витребуваних судом документів не надав, хоча про розгляд справи судом був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень (арк.с. 40, 91, 100). Листом (вх.№24203 від 25.07.2016 р.) другий позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати без участі його представника.

Враховуючи диспозитивність права сторони на участь у судовому процесі, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника другого позивача (Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області).

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не має юридичних прав на земельну ділянку де було виявлено незаконний поруб, оскільки він не є землекористувачем та не є постійним лісокористувачем, а землекористувачем та постійним лісокористувачем відповідної земельної ділянки є ДП "Гутянське лісове господарство". Окрім того, директор відповідач надав письмові пояснення (вх.№27668 від 22.08.2016 р.) та зазначив, що на даний час адміністрація Парку не може розпочати роботи з виготовлення документації на відповідну земельну ділянку через відсутність нотаріально засвідченої згоди директора ДП "Гутянське лісове господарство" на передачу такої земельної ділянки, робота з цього питання ведеться.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Указом Президента України від 11 грудня 2009 року N 1047/2009 на території Краснокутського району Харківської області створено національний природний парк "Слобожанський". До території національного природного парку "Слобожанський" погоджено в установленому порядку включення 5244 гектарів земель державної власності, які вилучаються у державного підприємства "Гутянське лісове господарство" та надаються національному природному парку в постійне користування.

Згідно з п. 1.1 Положення про національний природний парк «Слобожанський» (далі Положення), національний природний парк «Слобожанський» (відповідач у даній справі) є обєктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Як визначено в п.п. 2.1 Положення, парк створено з метою збереження цінних природних територій та історико-культурних комплексів і обєктів лісостепової зони, а відповідно до п. 2.2 Положення, завданням Парку, зокрема, є збереження та відтворення цінних природних та історико-культурних комплексів та природних обєктів на його території.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.7 Положення, загальна площа Парку становить 5244,0 га, які надаються Парку з усіма природними ресурсами та обєктами в постійне користування у порядку, встановленому законодавством.

Як свідчить лист відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 21.07.2016 р. №32-20.25-0.4-1346/2-16 (арк.с. 63), оскільки проект землеустрою землеустрою щодо встановлення меж території природно-заповідного фонду на земельну ділянку, на якій розташований НПП «Слобожанський» не виготовлений, відповідно до ст. 47 Закону України «Про землеустрій», межі земельної ділянки не встановлені та земельна ділянка не внесена до бази даних ДЗК, надати інформацію про землекористувачів земельної ділянки, на якій розташовано НПП «Слобожанський» не можливо.

В судовому засіданні учасники судового процесу пояснили, що станом на момент розгляду даної справи відповідач у встановленому законодавством порядку право постійного користування земельною ділянкою площею 5244 га, визначеною в Указі Президента України від 11 грудня 2009 року N 1047/2009, не отримав.

Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства листом №02-23/Ш-13/ЗПІ від 11.08.2016 р. (арк.с. 105), у відповідь на звернення Екологічної групи «Печеніги» (лист №41/08-16 від 16.08.2016 р.,арк.с. 104) повідомило, що, з огляду на положення п. 5 Прикінцевих положень ЛК України, відповідно до яких до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, постійним лісокористувачем земельної ділянки площею 5244 га є ДП «Гутянське лісове господарство». Відповідні обставини визнаються всіма учасниками судового процесу.

В період з 24.11.2015 р. по 14.12.2015 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області (позивач-1 у даній справі) було здійснено перевірку відповідача на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки №281/01-04/04-09 (арк.с.17-26).

Державною екологічною інспекцією у Харківській області було виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства, зокрема: режиму території та обєкта природно-заповідного фонду у звязку з вирубкою зелених насаджень (сиро ростучих дерев дубу) у кількості 13 шт. на території 104 кварталу Володимирського лісництва ДП «Гутянське лісове господарство»; здійснення відповідної вирубки за відсутності ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та обєктів природо-заповідного фонду та без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів.

Відомості щодо вирублених дерев зафіксовано Державною екологічною інспекцією у Харківській області в додатку №3 до Акту перевірки Польовій переліковій відомості пнів (арк.с. 27).

15.12.2015 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області відповідачу було винесено припис (арк.с. 31-33), відповідно до якого відповідача зобовязано дотримуватись режиму території та обєкта природно-заповідного фонду, не допускати здійснення незаконних вирубок на території НПП «Слобожанський», не допускати використання природних ресурсів у межах територій та обєктів природо-заповідного фонду за відсутності затверджених лімітів та без дозволу.

Згідно розрахунку (арк.с. 29), спричинена внаслідок вирубки дерев шкода становить 87442,00 грн.

24.12.2015 р. Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до відповідача з претензією №78 (арк.с.30) про сплату відповідачем завданої внаслідок вирубки дерев шкоди в сумі 87442,00 грн.

27.04.2016 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області було складено протокол №000310 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП (засмічення території Парку), у звязку з чим директора Парку було притягнуто до адміністративної відповідальності. За вказане адміністративне правопорушення директором Парку було сплачено штраф в сумі 262,00 грн. (справа про адміністративне правопорушення, арк.с. 47-50).

Прокурор та Державна екологічна інспекція у Харківській області стверджують, що шкоду, завдану внаслідок вирубки дерев відповідач в досудовому порядку не сплатив, що й зумовило звернення з позовом у даній справі до суду.

Матеріали справи також свідчать, що 14.12.2015 р. відповідач звернувся до т.в.о. начальника Краснокутського ВП Валківського відділу ГУ НП в Харківській області із заявою (вих.№ 290/04 від 14.12.2015 р., арк.с. 107), якою повідомив про здійснення в період з 01.12.2015 р. по 14.12.2015 р. невідомими особами самовільного порубу дерев породи дуб на території 104 кварталу Володимирівського лісництва НПП «Слобожанський».

За вказаним зверненням СВ Краснокутського ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області було порушено кримінальне провадження №0000784 від 14.12.2015 р. за фактом самовільної порубки (лист т.в.о. начальника Краснокутського ВП Валківського відділу ГУ НП в Харківській області №4219 від 19.07.2016 р., арк.с. 106).

Згідно листа т.в.о. начальника Краснокутського ВП Валківського відділу ГУ НП в Харківській області №4219 від 19.07.2016 р. (арк.с. 106), особи, винні у самовільній вирубці дерев на території 104 кварталу Володимирівського лісництва НПП «Слобожанський» - не встановлені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

В ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що на територіях національних природних парків забороняється проведення рубок головного користування та всіх видів поступових та суцільних рубок, вирубування дуплястих дерев, а також добування піску та гравію в річках та інших водоймах у заповідній зоні національних природних парків.

За приписами ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до п. к ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у невиконанні вимог охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України.

Згідно з п.п. г, е, ж ч. 2 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об'єкти природно-заповідного фонду; порушенні вимог щодо використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду; псуванні, пошкодженні чи знищенні природних комплексів територій та об'єктів природно-заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу.

Як свідчать пояснення учасників судового процесу, вирубка дерев була здійснена невідомими особами, які станом на момент розгляду даної справи не встановлені.

Обовязок щодо забезпечення охорони та захисту лісових насаджень покладено на постійних лісокористувачів (п. 1 ч. 2 ст. 19 ЛК України).

За змістом розяснень Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 р. N 02-5/744 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» (п. 6.1.2), у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів.

За приписами ч. 4 ст. 17, ч. 5 Прикінцевих положень ЛК України, право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. До його отримання документом, що підтверджує це право на раніше надані землі - є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Як зазначалось вище, Указом Президента України від 11 грудня 2009 року N 1047/2009 до території національного природного парку "Слобожанський" погоджено включення 5244 гектарів земель державної власності, які вилучаються у державного підприємства "Гутянське лісове господарство" та надаються національному природному парку в постійне користування.

Як свідчать лист Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства листом №02-23/Ш-13/ЗПІ від 11.08.2016 р. (арк.с. 105) та пояснення учасників судового процесу, станом на момент розгляду даної справи постійним користувачем земельної ділянки, визначеної в Указі Президента України від 11 грудня 2009 року N 1047/2009, згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування є Державне підприємство "Гутянське лісове господарство", земельна ділянка у Державного підприємства "Гутянське лісове господарство" не вилучена, відповідачу в постійне користування не надана. Окрім того, в Акті перевірки позивач зазначає про вирубку дерев саме на території ДП «Гутянське лісове господарство» (104 квартал Володимирського лісництва).

За таких обставин, виходячи з наведених положень чинного законодавства, твердження прокурора та позивача (Державної екологічної інспекції в Харківській області) про наявність обовязку з відповідача по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок вирубування дерев базуються на довільному тлумаченні положень чинного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести одночасну наявність наступних фактів: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина завдавача шкоди.

Втім, прокурором та позивачами, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили, що саме відповідач є особою, що здійснила самовільне вирубування дерев на території 104 кварталу Володимирського лісництва ДП «Гутянське лісове господарство», або особою, що відповідно до чинного законодавства, повинна нести відповідальність за таку вирубку.

За таких обставин, склад деліктного зобовязання відповідача з відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок вирубування дерев відсутній, а отже відсутні правові підстави для стягнення з відповідача визначеної в позові шкоди в порядку ст. 1166 ЦК України.

Надані Державною екологічною інспекцією у Харківській області матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП наведені висновки суду не спростовують, оскільки свідчать лише про притягнення директора парку до адміністративної відповідальності за виявлене засмічення території Парку. Втім, відповідні матеріали справи про адміністративне правопорушення (арк.с. 47-50) не засвідчують факт порушення відповідачем п.п. г, е, ж ч. 2 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. к ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», як визначених позивачем правових підстав для нарахування спірної шкоди.

Щодо посилань прокурора та позивача (Державної екологічною інспекцією у Харківській області), як на підставу для задоволення позовних вимог, на те, що обовязок охорони території парку та розміщених на ній обєктів покладено на службу охорони Парку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», служба державної охорони природно-заповідного фонду України має статус правоохоронного органу.

Відповідно до п. 1 Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2000 р. N 1127, служба державної охорони природно-заповідного фонду України (далі - служба держохорони) забезпечує охорону та збереження природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків - пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків.

Відповідно до п. 5.1 Положення «Про Національний природний парк «Слобожанський», охорону території парку здійснює служба його охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України.

Як зазначено в п. 3 Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України, п. 5.3 Положення «Про Національний природний парк «Слобожанський», управління, координацію службою держохорони здійснює Мінприроди.

З наведеного вище вбачається, що служба охорони парку забезпечує охорону та збереження природних заповідників, але відповідач (як установа) не ототожнюється з такою службою, а тому посилання прокурора та позивачів на вказані норми не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає безпідставними твердження прокурора та позивача (Державної екологічної інспекції у Харківській області) про наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди в сумі 87442,00 грн. через призму наявності у служби охорони парку функцій щодо забезпечення охорони та збереження вирублених дерев.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про недоведеність прокурором та позивачами складу деліктного зобовязання відповідача щодо відшкодування шкоди в сумі 87442,00 грн., спричиненої внаслідок вирубування дерев, у звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 17, 19 ЛК України, ч. 5 Прикінцевих положень ЛК України, ст.ст. 9-1, 21, 61, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 29.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_5