РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016Справа №910/14911/16
За позовом Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед»

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 35910 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Марченко К.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Договором оренди охолоджувача № 7228980 від 14.07.2014.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та з матеріалів справи, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 14.07.2014 за № 7228980 між Позивачем, як орендодавцем, та Відповідачем, як орендарем, Договору (далі - Договір), Позивач за ТТН № 7210- від 14.07.2014 передав Відповідачу обумовлене Договором та вказане в накладній охолоджуюче обладнання.

З огляду на порушення умов Договору Відповідачем, що останнім перед судом належними засобами доказування не спростовано, Позивач, користуючись наданим йому п. 1 ч. 1 ст. 783 ЦК України та п. 6.3 Договору правом, направив Відповідачу повідомлення про розірвання Договору в порядку п. 6.3 Договору, та вимагав повернення орендованого обладнання.

Проте всупереч умовам Договору після його розірвання обладнання не було повернуто в у встановлений строк - не пізніше дати розірвання Договору, тобто не пізніше 01.12.2015.

З огляду на наведене та виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та законом, та зокрема у вигляді нарахування:

- подвійної заставної вартості обладнання на підставі п. 4.4 Договору;

- 0,5 % від суми подвійної заставної вартості обладнання за кожний день затримки платежу.

Розрахунок подвійної заставної вартості обладнання на підставі п. 4.4 Договору, наведений у позові, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 18000 грн. подвійної заставної вартості обладнання визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 0,5 % від суми подвійної заставної вартості обладнання за кожний день затримки платежу, то суд зазначає, що у розумінні ст. 549 ЦК України дана санкція за своєю суттю є пенею, яка обраховується у певному відсотковому розмірі від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання. А отже, оскільки іншого Договором не передбачено, на заявлену суму пені поширюються обмеження, встановлені ч. 6 ст. 232 ЦК України, що її нарахування через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Також за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини 2 статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки. Аналогічну правову позицію викладено в п. 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

З огляду на наведене, суд робить власний розрахунок пені, у межах заявленого Позивачем періоду нарахування, наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1800029.12.2015 - 28.01.20163122.0000 %0.121 %*672.66
1800029.01.2016 - 03.03.20163522.0000 %0.120 %*757.38
1800004.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %*1060.33
1800022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*654.10
1800027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*495.74
1800024.06.2016 - 29.06.2016616.5000 %0.090 %*97.38
Таким чином, загальна сума пені складає 3737,58 грн. та у цій сумі вимоги позову про стягнення пені задовольняються судом. У іншій частині суд, з наведених вище підстав, у вимогах про стягнення пені відмовляє за необґрунтованістю (пеня заявлена до стягнення у більшому розмірі та за більший період, ніж дозволяє закон).

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог. Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» (Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, 51-км Санкт-Петербурзького шосе; ідентифікаційний код 21651322) 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. подвійної заставної вартості обладнання, 3737 (три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 58 коп. пені, а також 834 (вісімсот тридцять чотири) грн. 15 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.09.2016

Суддя Сташків Р.Б.