РІШЕННЯ

30 серпня 2016 року Справа № 913/562/16

Провадження № 33/913/562/16

Господарський суд Луганської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя Драгнєвіч О.В.,

судді: Смола С.В.,

Косенко Т.В.,

при секретарі судового засідання Богуславській Є.В.,

розглянувши позовну заяву керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль", м. Харків

про стягнення збитків в сумі 101816 грн 42 коп.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: Хряк О.О., прокурор відділу прокуратури Харківської області, на підставі посвідчення № 028256 від 15.08.2014;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області із позовом в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль" про відшкодування збитків в сумі 101816 грн 42 коп. заподіяних безоплатним користуванням земельною ділянкою розрахованих за період з 01.04.2014 по 01.07.2015 у відповідності до "Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993, ст.ст.156, 157 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Обґрунтовуючи заявлений позов, прокурор послався на те, що відповідач є власником нерухомого майна - автомобільного газозаправного пункту і комплексу з обслуговування автомашин у відповідності до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 13.09.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2663, яке розміщено на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Лисичанської міської ради №36/606 від 23.08.2012 відповідачу надано в оренду строком на 3 роки вказану спірну земельну ділянку та зобов'язано в місячний термін після прийняття рішення укласти договір оренди землі.

Однак, на теперішній час відповідний договір оренди між сторонами досі не укладено хоча відповідач продовжує здійснювати користування вказаною земельною ділянкою; останній ухиляється від укладення договору оренди (примірники договору оренди неодноразово направлялися відповідачу для укладання); оплату за фактичне користування земельною ділянкою відповідач не здійснює, чим завдає збитків місцевому бюджету.

Таким чином, безоплатне користування земельною ділянкою протирічить ст.206 ЗК України та п. 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), якими закріплено принцип обов'язковості внесення плати за користування землею. Зазначене завдає шкоди інтересам держави, що полягає у ненадходженні до відповідних бюджетів коштів за право користування земельною ділянкою, не виконання загальнодержавних програм використання та охорони земель, порушення прав територіальної громади, органів державної влади та місцевого самоврядування уповноважених приймати рішення щодо земельних ділянок, безпідставного володіння та користування земельними ділянками, їх забруднення та виснаження.

Під час розгляду спору Лисичанською міською радою Луганської області та керівником Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області надавалися додаткові письмові пояснення, згідно яких:

- спірна земельна ділянка площею 0,5480, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, належить на праві комунальної власності Лисичанській міській раді, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 11.02.2016;

- обстеження земельної ділянки було проведено 04.05.2016;

- розрахунок розміру збитків виконано виходячи з положень ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною. За відсутності спеціальної методики розрахунку розміру збитків, спричинених внаслідок безоплатного використання земельних ділянок комунальної власності, за розмір збитків приймаються суми неодержаної орендної плати;

- період нарахування збитків з 01.04.2014 до 01.07.2015 це період між черговими засіданнями комісії з визначення та відшкодування збитків;

- актом попереднього засідання комісії від 16.04.2014 було визначено завдані відповідачем збитки за період з 27.11.2011 (припинення права попереднього землекористування) до 01.04.2014 у розмірі 232 104, 14 грн. Розмір збитків за цей період не було включено до позовних вимог.

Розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності розраховується виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка розраховується органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, відсотку від нормативної грошової оцінки, який встановлюється органом місцевого самоврядування в залежності від цільового використання земельної ділянки та площі земельної ділянки.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та усних письмових поясненнях заперечив проти задоволення позову з наступних підстав: розмір заявлених збитків становлять суми неодержаної орендної плати, які неправомірно заявлені, без врахування положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", яким звільнено суб'єктів господарювання від сплати за користування земельними ділянками; в рішенні про надання в оренду земельної ділянки на позивача був покладений обов'язок з організації укладення договору, який ним належним чином не виконаний; листи з направленими примірниками договору, на яку посилається позивач, відповідач фактично не отримував; листом №8 від 30.11.2015 відповідач запевнив позивача про готовність укласти договір оренди, однак, на тих самих умовах та обсягах, що були у попереднього землекористувача. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

На підставі ст.ст.2-1, 4-6 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку із складністю справи, здійснено автоматизоване визначення складу колегії суддів для розгляду справи №913/562/16 в наступному складі: головуючий суддя - Драгнєвіч О.В., судді: Масловський С.В., Смола С.В. (протокол від 04.07.2016).

Ухвалами господарського суду Луганської області від 04.07.2016, 20.07.2016 розгляд справи відкладався у зв'язку із неприбуттям представників в судове засідання та необхідністю витребування додаткових документів.

У зв'язку із перебуванням судді Масловського С.В. у відпустці, згідно положень ст.ст.2-1, 4-6 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Драгнєвіч О.В. - головуючий суддя, судді - Смола С.В., Косенок Т.В. (протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 01.08.2016).

Зважаючи на зміну складу суду та відсутність представників сторін в судовому засіданні, ухвалою суду від 01.08.2016 розгляд справи відкладено на 30.08.2016.

В судове засідання 30.08.2016 прибув лише прокурор. Всі учасники були повідомлені про час тап місце судового розгляду належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд спору без участі його представника у зв'язку із неможливістю забезпечити явку в судове засідання. Просив розглянути спір та задовольнити позовні вимоги повністю.

З огляду на присутність представника позивача в раніше проведених судових засіданнях, надання усних та письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання.

За висновком суду неприбуття представника відповідача в судове засідання, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду, не перешкоджає розгляду спору по суті, з огляду на те, що в раніше проведених судових засіданнях був присутнім представник відповідача, яким надавалися відповідні пояснення, відзив на позовну заяву.

Суд зважає також на те, що ухвалою від 03.08.2016 явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов'язковою, а 03.08.2016 від відповідача надійшло електронне повідомлення №1, в якому останній просив розглянути спір без участі його представника, врахувати раніше надані заперечення.

В судовому засіданні прокурор надав пояснення з приводу заявленого позову, підтримав раніше викладені доводи, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні 30.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення прокурора, суд

В С Т А Н О В И В:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «МТК», як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Омега Вертикаль», як покупцем, 13.09.2011 укладено договір купівлі-продажу автомобільного газозаправного пункту і комплексу з обслуговування автомашин (1-й етап), згідно предмету якого продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність автомобільний газозаправний пункт і комплекс з обслуговування автомашин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, та зобов'язувався оплатити їх вартість за ціною та на умовах, встановлений в договорі (т.1, а.с. 18-19).

Відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу до відповідача у справі перейшов у власність комплекс будівель та споруд, що складається: будівля оперативної літер «А-1Н». навіси літер «Б, В», споруди № 1-8, І.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.03.2016 №55689877 ТОВ «Омега Вертикаль» є власником комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що також не заперечується відповідачем (т.1, а.с.22-23).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач звертався до позивача із заявою від 15.08.2012 б/н про затвердження технічної документації із землеустрою для експлуатації земельної ділянки на три роки, загальною площою 0,5480 га, за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.21).

У зв'язку із набуттям відповідачем у справі права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2, для оформлення права користування земельною ділянкою рішенням Лисичанської міської ради від 27.10.2011 №20/327 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою (т.1, а.с.151).

Рішенням Лисичанської міської ради від 23.08.2012 № 36/606 була затверджена технічна документація та надано відповідачу, ТОВ «Омега Вертикаль», земельну ділянку площею 0,5480 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2, в оренду терміном на 3 роки для експлуатації автомобільного газозаправного пункту та будівництва і експлуатації комплексу по обслуговуванню автомобілів (т.1, а.с.20).

Згідно із п.п. 1.2.1 п. 1 рішення Лисичанської міської ради № 36/606 від 23.08.2012 відповідача у справі - ТОВ «Омега Вертикаль» зобов'язано в місячний термін після прийняття цього рішення укласти договір оренди землі.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача є: м. Харків, вул.. Гоголя, буд.11, кв.10.

Матеріали справи свідчать про те, що Лисичанською міською радою неодноразово направлялися для укладання відповідачу примірники договору оренди землі за вказаною адресою місцезнаходження відповідача (м.Харків), а також за іншою відомою позивачу адресою відповідача для листування - м.Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11 (т.1, а.с. 27-50; 167-204).

Крім того, позивачем неодноразово направлялись відповідачу вимоги щодо необхідності укладання договору оренди землі; у зв'язку із ухилянням останнього від укладення договору та через те, що договір оренди містить додатки, які неможливо постійно відновлювати позивачем також пропонувалося відповідачу направити довірену особу для отримання примірників договору вкотре; направлялися запрошення щодо прийняття участі в засіданні комісії з метою визначення умов оплати відповідачем за фактичне користування земельною ділянкою, визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню останнім, та сплати сум за користування вказаною земельною ділянкою. Зазначене підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи листами від 05.03.2014 № 349/01-02 (т.1, а.с.173; відповідь відповідача за вих. №4 від 10.02.2014 - а.с. 174); від 24.03.2014 № 475/01-02 (т.1, а.с.51-52), від 09.02.2015 № 89/01-02 (т.1, 54-55), від 01.07.2015 № 1590/01-30 (т.1, а.с.181-182), від 13.07.2015 №667 (т.1, а.с.58-59), від 22.09.2015 №964/01-02 (т.1, а.с.60-63).

Проте, як встановлено судом, відповідачем обов'язку встановленого п.п. 1.2.1 п. 1 рішення Лисичанської міської ради № 36/606 від 23.08.2012 на час розгляду спору виконано не було, договір оренди землі із позивачем не укладено.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, виконавчим комітетом Лисичанської міської ради 20.09.2005 прийнято рішення № 568 «Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам в межах Лисичанська, Новодружеська, Привілля», яким також було затверджено склад комісії та положення про комісію (т.1, а.с.56-57).

Управлінням власності Лисичанської міської ради листом від 13.07.2015 № 667/01-02 відповідачу було направлено запрошення на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків, яке в подальшому у зв'язку із закінченням строку зберігання було повернуто органом поштового зв'язку (т.1, а.с. 58-59).

Відповідач на засідання комісії не прибув.

За результатами засідання комісії, яке відбулося 22.07.2015, було складено акт №54/15 від 22.07.2015. Відповідно до розрахунку, доданого до акту, визначено збитки у вигляді не отриманих доходів (орендної плати за користування земельною ділянкою), спричинених територіальній громаді міста Лисичанська, в результаті безоплатного використання відповідачем земельної ділянки площею 0,5480 га, кадастровий номер :32:011:0008 у розмірі 333920 грн 56 коп. В акті відображена заборгованість також за попередній період згідно акту комісії №20/14 від 02.04.2014. Зокрема за розрахунковий період, що заявляється до стягнення, з 01.04.2014 по 01.07.2015 розраховано збитки в сумі 101816 грн 42 коп., виходячи із площі земельної ділянки, нормативно грошової оцінки за 2014, 2015 роки (т.1, а.с. 60-63).

Вказаний акт було затверджено рішенням Виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 04.08.2015 № 236 (т.1, а.с. 64).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем було направлено відповідачу супровідним листом від 22.09.2015 №964/01-02 копію акту №54/15, згідно якого відповідача було вкотре попереджено про необхідність невідкладного оформлення права землекористування зазначеною вище земельною ділянкою, у відповідності до норм чинного законодавства України. Зобов'язано ТОВ "Омега Вертикаль" сплатити зазначені вище збитки в місячний термін після затвердження даного акту рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради.

Також зобов'язано відповідача в період з 01.07.2015 до оформлення права землекористування на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського-32, щомісячно, не пізніше 15 числа, місяця наступного за звітним, здійснювати поточну оплату в рахунок відшкодування збитків у розмірі 4 984 грн 16 коп. (т.1, а.с. 60-61).

Оскільки відповідач збитки добровільно не відшкодував, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 182 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлені такі ж саме вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 181 ЦК України будівля як об'єкт цивільних прав пов'язується із земельною ділянкою, так як є неможливим переміщення будівлі без її знецінення.

Згідно положень ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Набуття відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою обумовлено набуттям ним права власності на автомобільний газозаправний пункт і комплекс з обслуговування автомашин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, згідно укладеного 13.09.2011 договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, з попереднім власником майна - ТОВ «МТК» Лисичанською міською радою був укладений договір оренди землі від 27.11.2006, згідно якого на підставі рішення №120 від 09.11.2006 вказана земельна ділянка площею 0,5480 га була передана в строкове платне користування строком на 10 років (т.1, а.с.132-136).

В подальшому за клопотанням орендаря, у зв'язку із переходом права власності на нерухоме майно, рішенням Лисичанської міської ради №20/329 від 27.10.2011 було припинено право оренди ТОВ «МТК» на вказану земельну ділянку, договір оренди від 27.11.2006 визнано таким, що втратив силу (т.1, а.с.145), а на підставі рішення Лисичанської міської ради від 23.08.2012 № 36/606, як вже зазначалося вище, вказану земельну ділянку площею 0,5480 га, було надано відповідачу в оренду терміном на 3 роки для експлуатації автомобільного газозаправного пункту та будівництва і експлуатації комплексу по обслуговуванню автомобілів (т.1, а.с.20).

Земельна ділянка, на яку набув відповідач право оренди, відповідно до ЗК України відноситься до земель комунальної власності.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК України плату за землю віднесено до загальнодержавного податку.

Предметом розгляду у даній справі є вимога керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області подана в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради про відшкодування збитків заподіяних відповідачем внаслідок безоплатного користування вказаною земельною ділянкою, ухилення останнього від укладення договору оренди, внаслідок чого позивачу завдано збитки у вигляді неодержаної орендної плати за землю, які за своєю юридичною природою згідно положень ст.22 ЦК України та ст.225 Господарського кодексу України (далі - ГК України) є збитками у вигляді упущеної вигоди (неодержаною орендною платою за землю).

Вирішуючи даний спір, суд також приймає до уваги загальні положення ст. 22 глави ЦК України.

Згідно із п.2 ст.22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Упущеною вигодою за змістом ст.22 ЦК України та частини 2 ст. 224, ст. ГК України вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Згідно з частиною 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини 1 ст. 156 ЗК України).

За змістом ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: наявність збитків, протиправну поведінку, причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою, вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.

Під час розгляду пору судом встановлено невиконання відповідачем передбаченого в п.1.2.1 рішення Лисичанської міської ради від 23.08.2012 № 36/606 обов'язку відповідача протягом місячного строку після прийняття даного рішення укласти договір оренди землі, яке відповідно до ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування" є обов'язковим для виконання.

Матеріалами справи підтверджується факт неодноразового звернення позивача до відповідача з метою виконання даного рішення та укладення між сторонами договору, неодноразове направлення для підписання примірників договору.

Зазначене підтверджується, зокрема, наявними копіями рекомендованих листів, направлених відповідачу від 25.12.2013 № 1416-01/2 (т.1, а.с.167- 168), листом від 04.02.2014 №173/01-02 (т.1, а.с.171; відповідь була надана відповідачем в листі за вих.№4 від 10.02.2014 - а.с. 172), листом від 05.03.2014 №349-01/2 (т.1, а.с.173; відповідь відповідача за вих. №4 від 10.02.2014 - а.с. 174), від 01.07.2015 №1590/01-30 (т.1, а.с. 39-40 - відповідь відповідача за вих.№8 від 30.07.2015 - а.с.33, 41), рекомендованим листом від 10.08.2015 №2253/01-19 (т.1, а.с.32, 30,31, 34,36, 185, 187), від 13.11.2015 №1130/01-02 (т.1, а.с.42, 43; відповідь відповідача за вих.№8 від 30.11.2015 - а.с. 49).

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що оскільки згідно п.5 вказаного рішення управлінню власності Лисичанської міської ради було доручено організувати роботу з укладення договорів оренди землі, саме позивачем не виконано рішення, договір не укладено з незалежних від відповідача причин.

Наявне листування сторін в матеріалах справи свідчить про те, що позивачем вчинялися всі можливі заходи з метою виконання рішення та спонукання відповідача до укладення між сторонами договору.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання обов'язку відповідачем, вживання заходів для оформлення права оренди земельною ділянкою, внесення передбаченої чинним законодавством плати за землю у вигляді земельного податку.

З огляду на закріплений в рішенні ради обов'язок покладений саме на відповідача укласти протягом місяця договір оренди, безпідставними є посилання останнього в окремих листах-відповідях позивачу на неотримання примірників договору, за відсутності доказів вчинення відповідачем протягом майже чотирьох років (з часу прийняття рішення ради від 23.08.2012) будь-яких дій спрямованих на самостійне отримання таких примірників та укладення між сторонами договору. Доводи зазначені у листах відповідача (не отримання примірників, не здійснення належної організації з укладення договору саме управлінням, висловлення лише у листах готовності до укладення договору) свідчить про ухилення відповідача від укладення договору оренди з позивачем.

Крім того, судом враховано, що відповідач також не сплачував протягом цього часу земельний податок.

Таким чином, судом встановлено бездіяльність відповідача щодо вчинення передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права оренди на вказану земельну ділянку, на якій розташовується належне відповідачу на праві приватної власності нерухоме майно.

Матеріалами справи доведено, що відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів (укладеного договору оренди землі), що також не заперечується самим відповідачем. Зазначене позбавило Лисичанську міську раду права одержати дохід у виді орендної плати за землю, який вона могла б отримувати, якби її право не було порушено.

Судом перевірено правильність наведеного позивачем розрахунку збитків, відповідність його складових площі земельної ділянки, періоду нарахування, використаним даним нормативно грошової оцінки землі в 2014 та 2015 роках, відсотка від нормативно грошової оцінки, який застосовувався позивачем в розрахунку (т.1, а.с.63, 91-97; т.2 а.с.37-40).

За висновком суду, розрахунок позивачем здійснено правильно, а тому визначення розміру збитків в сумі 101 816 грн 42 коп. нарахованих за період з 01.04.2014 по 01.07.2015 здійснено арифметично вірно.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях відповідача, ТОВ «Омега Вертикаль» складу цивільного правопорушення.

Зазначене також відповідає висновкам у подібних справах, викладеним Верховним Судом України у постановах №3-74гс-15 (№916/3371/14) від 07.10.2015, №3-210гс14 від 28.01.2015, №3-194гс16 (№922/51/15) від 18.05.2016, які є обов'язковими для врахування господарськими судами згідно ст.111-28 ГПК України.

Однак, дослідивши обставини справи на предмет правомірності заявлення позивачем до стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди (не отриманої орендної плати), нарахованих саме за період з 01.04.2014 по 01.07.2015, суд дійшов висновку про наступне.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному згідно зі ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК України покладення на особу обов'язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

Судом враховано, що ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

В даному випадку зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних норм Цивільного та Земельного кодексів України щодо обов'язковості сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що зумовлюється п.3 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції визначається населеними пунктами, визначеними у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку.

Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", відповідно до п. 1 його Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з наступного дня після його опублікування. За своїм змістом Закон в частині наведених вище норм встановлює тимчасове спеціальне право землекористувачів/орендарів не здійснювати орендні платежі за користування земельними ділянками комунальної власності впродовж відповідного періоду (що розпочався з 14.04.2014). Спеціальний суб'єктний склад, визначений законодавцем, складають суб'єкти господарювання, що здійснюють свою діяльність на території відповідних населених пунктів, визначення переліку яких цим Законом доручено Кабінету Міністрів України (абз. 3 п. 5 ст.11 Закону).

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Зокрема, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено і м. Лисичанськ Луганської області.

З розрахунку позивача вбачається, що період проведення антитерористичної операції частково охоплює визначений ним розрахунковий період збитків з 01.04.2014 по 01.07.2015, нарахованих в сумі 101816 грн 42 коп., та які заявляються позивачем до стягнення (а саме, період з 14.04.2014 по 01.07.2015).

Спірна земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що заявлена до відшкодування упущена вигода (зокрема, неодержані доходи у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 14.04.2014 по 01.07.2015) дійсно була б ним отримана в разі належного виконання відповідачем своїх обов'язків (укладення договору оренди). Натомість зміст ст. 6 спеціального Закону "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" спростовує зазначене та свідчить про відсутність права у орендодавця очікувати сплати орендних платежів землекористувачами під час проведення антитерористичної операції.

Оскільки заявлені до стягнення позивачем збитки (не отримані доходи - орендні платежі за період з 14.04.2014 по 01.07.2015) не були б реально ним отримані в силу ст.6 Закону, відповідно й відсутні підстави для їх відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача обґрунтовано підлягають збитки розраховані лише за період з 01.04.2014 по 13.04.2014 включно, що складають доходи (упущена вигода), які б реально були отримані позивачем за умови належного виконання відповідачем своїх обов'язків.

За розрахунком суду сума збитків, що обґрунтовано підлягає стягненню складає 3411 грн 07 коп. = 95772 грн 39 грн (сума річної орендної плати за 2014 рік) х 13 (кількість днів розрахункового періоду - з 01.04.2014 по 13.04.2014 включно) / 365 (кількість днів в 2014 році).

В задоволенні вимоги про стягнення збитків, нарахованих за період з 14.04.2014 по 01.07.2015 в сумі 98 405 грн 35 коп. слід відмовити.

За таких обставин, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути збитки в сумі 3411 грн 07 коп.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн 17 коп.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль" про стягнення збитків в сумі 101816 грн 42 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль" (м.Харків, вул. Гоголя, б. 11, кв. 10, ідентифікаційний код 37762264) на користь Лисичанської міської ради Луганської області (м. Лисичанськ Луганської області, вул. ім. М. Грушевського, 7, ідентифікаційний код 26522196; р/р 0051, одержувач УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, банк: ГУ ДКСУ У Луганській області, індетифікаційний код 37800278, МФО 804013, код платежу 24060300) збитки в сумі 3411 грн 07 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль" (м.Харків, вул. Гоголя, б. 11, кв. 10, ідентифікаційний код 37762264) на користь Прокуратури Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 27, р/р 0839, банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код 02909921) витрати зі сплати судового збору в сумі 51 грн 17 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.08.2016

Суддя О.В. Драгнєвіч

Суддя С.В. Смола

Суддя Т.В. Косенко