ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р.Справа № 922/2539/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст", м.Харків
про стягнення 763721,23 гривень
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (дов.№01-16юр/3220 від 25.04.2016 р.);

відповідача - ОСОБА_1 (дов.б/н від 01.12.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст" заборгованості в розмірі 763721,23 гривень, з яких: вартість електричної енергії - 720 176,42 грн. (тарифна складова - 600147,03 грн. та ПД 20 % - 120 029,39 грн.), пеня - 32705,37 грн., 3% річних - 2705,41 грн., інфляційні - 8134,03 грн. Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.08.2016р.

23.08.2016 р. позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№27776), в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь 750868,12 грн., з яких 689885,98 грн. вартості електричної енергії (574905,00 грн. тарифна складова, 114980,98 грн.20% ПДВ), 48678,77 грн. пені, 4169,34 грн. 3% річних, крім того - судові витрати, та просить суд повернути 192,80 грн. зайво сплаченого судового збору.

Судом було досліджено надані документи та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.08.2016 р. було оголошено перерву до 30.08.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні 30.08.2016 р. підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.08.2016 р. позов визнавав.

Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ст.22 ГПК України та підлягає прийняттю до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Враховуючи те, що норми ст.65 ГПК України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

23.02.2006 р. між АК "Харківобленерго" (постачальником, позивачем) та КП "ОСК"Металіст" (відповідачем) укладено договір про постачання електричної енергії №4-101К (далі-Договір).

03.06.2006 р. сторонами підписана Додаткова угода до спірного договору, на підставі п.9.4 якої, договір пролонговано на 2016 р.

Відповідно до Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. №575/97-ВР та «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (далі - «Правила»), договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов'язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних

нормативно-правових актів.

Відповідно до п.7 ст.276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов Додаткової угоди, п.2.2.2 якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобовязується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Додаткової угоди, з урахуванням розділів 6, 7 та додатка 2 «Порядок розрахунків».

Також, відповідно до п.2.3.3 Додаткової угоди споживач зобовязаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно з п.5 додатку 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунку, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до п.5 додатку 2 до договору споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Зобов'язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів (ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України). Крім того, самою Додатковою угодою, а саме п.2.3.1, передбачено обовязок відповідача виконувати його умови.

Оплата обсягу спожитої електричної енергії відповідно до п.1 ст. 275 ГК України та п. 10.2 «Правил» є обов'язком відповідача як споживача електричної енергії.

Нарахування товарної продукції проводиться відповідно до тарифів на електроенергію, що встановлюються і регулюються відповідним уповноваженим органом Кабінету Міністрів України в особі Національної комісії регулювання електроенергетики України та обовязкові для застосування усіма підприємствами, установами та організаціями.

Крім того, у відповідача є заборгованість по податку на додану вартість - 120029,39 грн. Сума заборгованості нарахована відповідно до розділу 5 Податкового кодексу України.

Сума пені нарахована відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996р. № 543/96-ВР та п.4.2.1 укладеного між сторонами договору, в якому зазначено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Пеня: у лютому 2016р. нарахована на суму основного боргу січня 2016р. з 09.02.2016 року по 29.02.2016 року;

У березні 2016р. нарахована на суму основного боргу лютого 2016р. з 11.03.2016 року по 31.03.2016 року;

у травні 2016р. нарахована на суму основного боргу за лютий, березень, квітень 2016р. з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року;

У червні 2016р. нарахована на суму основного боргу за березень, квітень та травень 2016 року з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року.

На час розгляду справи відповідачем були здійсненні оплати за використану електричну енергію (платіжні доручення № 202, 203 від 12.08.2016р.).

Таким чином, заборгованість відповідача, що залишилась не сплаченою на час розгляду справи становить 750868,12 грн. за період січень - липень 2016р., яка складається з:

- 689 885,98 грн. - вартість електричної енергії за квітень, травень, червень та липень 2016р. (де 574 905 грн. - тарифна складова та 114 980,98 грн. - ПДВ 20 %);

- 48 678,77 грн. - пеня за лютий, березень, травень, червень та липень 2016р.;

- 4 169,34 грн. - 3% річних за лютий, березень, квітень, травень, червень та липень 2016р.;

- 8134,03 грн. - індекс інфляції за січень, травень та червень 2016р..

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, на підставі зазначеного договору здійснював відпуск електроенергії. Але, відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасної оплати за отриману електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 689885,98 грн. - вартість електричної енергії за квітень, травень, червень та липень 2016 (де 574 905 грн. - тарифна складова та 114 980,98 грн. - ПДВ 20 %).

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник при простроченні виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку інфляційних, 3 % річних нарахування по цим видам заборгованості проводилось на суму основного боргу (тарифна складова за спожиту електричну енергію та ПДВ 20 %), яка на даний час не сплачена не в повному обсязі.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних в сумі 4 169,34 гривень та 8134,03 гривень інфляційних, суд дійшов висновку про те, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені, який повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 750868,12 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.599, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 193, 276 Господарського кодексу України, та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська,65, код 24477221, п/р №63501 у ПАТ "Укрсиббанк"м.Харкова, МФО 351005) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61300, м.Харків, вул. Плеханівська, 149, , на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823) 689885,98 гривень вартості електричної енергії (574905,00 гривень тарифна складова, 114980,98 гривень 20% ПДВ).

Стягнути з Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська,65, код 24477221, п/р №63501 у ПАТ "Укрсиббанк"м.Харкова, МФО 351005) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61300, м.Харків, вул. Плеханівська, 149, , на п/р 5 в АТ «ОСОБА_3 Аваль» м. Київ, МФО 380805) 48 678,77 гривень пені, 4169,34 гривень 3% річних, 8134,03 гривень інфляційних.

Стягнути з Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська,65, код 24477221, п/р №63501 у ПАТ "Укрсиббанк"м.Харкова, МФО 351005) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61300, м.Харків, вул. Плеханівська, 149, на п/р 5 в АТ «ОСОБА_3 Аваль» м.Київ, МФО 380805, ) 11263,02 гривень судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_4