ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.2016р. Справа № 905/2055/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Підприємства обєднання громадян Рубіжанське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих, м. Рубіжне, Луганська область

до відповідача: Підприємства обєднання громадян Краматорське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих, м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 121 289 грн. 60 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - керівник Підприємства обєднання громадян Рубіжанське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.08.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Підприємство обєднання громадян Рубіжанське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих, м. Рубіжне, Луганська область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Підприємства обєднання громадян Краматорське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих, м. Краматорськ, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором б/н від 01.09.2014р. у сумі 78 000 грн. 00 коп., інфляційних втрат у сумі 43 289 грн. 60 коп., а всього 121 289 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 24.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 07.07.2016р. Ухвалою суду від 07.07.2016р. розгляд справи було відкладено на 18.08.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором б/н від 01.09.2014р. щодо оплати вартості поставленого товару. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 11-16, 525, 526, 530, 611, 623, 625, 712 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 07.07.2016р. та 18.08.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилався на укладання з відповідачем договору б/н від 01.09.2014р. та невиконання останнім своїх зобовязань щодо оплати вартості поставленого товару.

Відповідач про судові засідання 07.07.2016р. та 18.08.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 01.07.2016р. та 19.07.2016р, однак у засідання суду представника не направив, відзив не надав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Підприємством обєднання громадян Краматорське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих (далі покупець) та Підприємством обєднання громадян Рубіжанське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих (далі продавець) був укладений договір б/н від 01.09.2014р. (далі за текстом Договір), за умовами якого продавець продає покупцю щомісячно товар, а саме товар по замовленню покупця по ціні узгодженій сторонами:

- Папір Б-110 ф. 600 1,865 тонн по ціні 7 686 грн. 70 коп. без ПДВ;

- Папір Б-90 ф. 870 8,952 тонн по ціні 8 235 грн. 36 коп. без ПДВ;

- Картон жорсткий КЖ 11 ф. 600 4,017 по ціні 8 708 грн. 50 коп. без ПДВ,

а всього товар на суму 130 727 грн. 40 коп.

Відповідно до п.2.2. договору, оплата за продукцію здійснюється покупцем банківським переводом на розрахунковий рахунок продавця не пізніше 5 (пяти) календарних днів з моменту поставки продукції на склад покупця.

Згідно з п. 7.1., строк дії договору встановлюється з дня його підписання по 31.12.2014 року, але в жодному разі до повного виконання сторонами всіх зобовязань по договору.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором б/н від 01.09.2014р. підтверджується наступними видатковими накладними на загальну суму 130 727 грн. 40 коп.:

- видаткова накладна № РН-000053 від 15.09.2014р. на суму 43 575 грн. 79 коп.;

- видаткова накладна № РН-0053/1 від 18.09.2014р. на суму 43 575 грн. 79 коп.;

- видаткова накладна № РН-00053/2 від 23.09.2014р. на суму 43 575 грн. 82 коп.

Вказані видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

На виконання умов договору за наслідками господарських операцій відповідачем складено податкові накладні, які містяться у матеріалах справи.

В свою чергу, замовником в якості сплати вартості наданих послуг на користь виконавця були перераховані грошові кошти на загальну суму 52 727 грн. 40 коп. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується наступними платіжним дорученнями:

- платіжне доручення №155 від 03.10.2014р. на суму 20 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №167 від 14.10.2014р. на суму 5 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №182 від 17.10.2014р. на суму 10 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №201 від 31.10.2014р. на суму 2 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №221 від 10.11.2014р. на суму 2 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №247 від 20.11.2014р. на суму 2 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №275 від 02.12.2014р. на суму 2 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №519 від 31.03.2015р. на суму 2 727 грн. 40 коп.;

- платіжне доручення №905 від 02.11.2015р. на суму 2 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №979 від 01.12.2015р. на суму 2 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №1120 від 01.02.2016р. на суму 3 000 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості поставленого товару за договором б/н від 01.09.2014р. відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість наданих послуг у розмірі 78 000 грн. 00 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Проаналізувавши укладений сторонами договір б/н від 01.09.2014р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором поставки, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Граничним строком оплати наданих послуг за видатковою накладною № РН-000053 від 15.09.2014р. є 20.09.2014р., за видатковою накладною № РН-0053/1 від 18.09.2014р. є 23.09.2014р., за видатковою накладною № РН-00053/2 від 23.09.2014р. є 28.09.2014р.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено п.2.2. договору, в строк не пізніше 5 (пяти) календарних днів з моменту поставки продукції на склад покупця.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором б/н від 01.09.2014р. в сумі 78 000 грн. 00 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт у розмірі 43 289 грн. 60 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є методологічно та арифметично невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Фактично розмір інфляційних втрат дорівнює 42 895 грн. 82 коп. на підставі чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а в частині стягнення 393 грн. 78 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розрахунок інфляційних втрат було здійснено за допомогою програмного забезпечення «Ліга Закон».

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства обєднання громадян Краматорське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих (, місцезнаходження 84303, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Адміністративна, будинок 2) на користь Підприємства обєднання громадян Рубіжанське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих (, місцезнаходження 93000, Луганська обл., місто Рубіжне, вулиця Будьонного, будинок 28) заборгованість за договором б/н від 01.09.2014р. у сумі 78 000 грн. 00 коп., інфляційних втрат у сумі 42 895 грн. 82 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 813 грн. 43 коп.

В задоволенні позову Підприємства обєднання громадян Рубіжанське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих, м. Рубіжне, Луганська область в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 393 грн. 78 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 18.08.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.08.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко