РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016Справа №910/11693/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "СВІТС ЛЕНД"
до третя особа,Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1
прозобов'язання вчинити дії

Суддя Андреїшина І.О.

Представники сторін:

Від позивача: Бєлан М.Ф. за довіреністю №б/н від 01.09.2015

Від відповідача: Бойко А.В. за довіреністю №59 від 08.08.2016

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТС ЛЕНД" до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" про зобов'язання вчинити дії, зокрема, завершити переказ позивача, що було розпочато 18.05.2016 за квитанцією № 383664968.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 порушено провадження у справі № 910/11693/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2016, до участі у справі залучено третьою особою - ОСОБА_1, зобов'язано сторін та третю особу надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 14.07.2016 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які залучено до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 02.08.2016 від третьої особи надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Через відділ діловодства суду 03.08.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю представника у іншому судовому засіданні.

Розглянувши дане клопотання, суд його відхилив.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2016 надав суду оригінали документів для огляду у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа уповноважених представників до судового засідання 03.08.2016 не направили, проте, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, відповідач вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 відкладено розгляд справи до 22.08.2016, у зв'язку з неявкою уповноваженого представника відповдача у призначене судове засідання та не виконанням сторонами вимог ухвали суду.

Третя особа уповноважених представників до судового засідання не направила, про дату, час та місце була повідомлена належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 22.08.2016 р. надав усні пояснення та додаткові обґрунтування позовних вимог, позов підтримав повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову, з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 22.08.2016 р. Господарським судом міста Києва було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.12.2001 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТС ЛЕНД» (далі - позивач) та Акціонерним банком «АЖІО» було укладено договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування №545//02 (далі - договір1), за умовами якого договором позивач є «клієнтом», а відповідач - «банком».

Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» є повним правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного банку «АЖІО» та Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК» (далі - відповідач), що підтверджується довідкою банку від 16.07.2012 (копія в матеріалах справи).

Згідно з п.1.1. договору1 відповідач мав здійснювати розрахункове-касове обслуговування поточного мультивалютного рахунку НОМЕР_1 (далі - рахунок).

Згідно з п.2.23 договору1 відповідач прийняв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахункові операції за рахунком відповідно до чинного законодавства України. Окрім того, зазначеним пунктом договору було передбачено розрахунки за платіжними документами клієнта, що надійшли до банку на протязі операційного часу, проводити в той же день.

Окрім того, у п.2.25 договору1 було передбачено зобов'язання банку/відповідача здійснювати прийом та видачу готівкових коштів відповідно до чинного законодавства України.

Отже, виходячи з умов договору1 ч.1 ст. 1066 ЦК України, послуги відповідача , що надаються позивачеві за договором1, полягають в прийнятті і зарахуванні на рахунок позивача грошових коштів, що йому надходять, виконанні розпоряджень позивача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, передбачених законодавством та ліцензією відповідача.

Окрім зазначеного вище договору, 03.06.2005 між позивачем і відповідачем був укладений договір №ПК/ЗП-131, за яким банк мав надати послуги позивачу по зарахуванню заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки працівників.

21.09.2009 між позивачем і відповідачем була укладена додаткова угода №1 до договору №ПК/ЗП-131 (далі -договір2), якою було змінено назву та умови договору №ПК/ЗП-131 від 03.06.2005.

Згідно зі п.2.1. договору2, банк (відповідач) та організація (позивач) мають здійснювати заходи щодо підготовки реалізації зарплатного проекту й безпосередньо його реалізацію через перерахування й наступний розподіл і зарахування коштів ( заробітна плата, відрядні й т.п.) на КР держателів карток.

Виходячи з п. 1.6 та п.1.7. ч.1 договору2, карткові рахунки - це рахунки співробітників організації (позивача), що відкриті для проведення операцій по картках в гривні України.

Отже, для співробітників організації (позивача), згідно договору2, банк відкриває карткові рахунки, на які банк (відповідач) має зарахувати виплати організації по заробітній платі та іншими платежами.

Представник позивача пояснив, що, користуючись правами за укладеними з відповідачем договором1 та договором2, о десятій годині ранку 18.05.2016, у приміщенні Лівобережного відділення відповідача, уповноважена особа позивача надала до каси одночасно розрахунковий чек- чекову книжку (корінець чека №ЛИ05805773 від 18.05.2016) на суму 49880,25 грн. та ініціювала переказ суми за чеком, про що відповідним чином відповідачем було оформлено квитанцію №383664968 від 18.05.2016 та чек №ЛИ0580573 від 18.05.2016 на суму 49880,25 грн. для здійснення касової операції - надходження на карт. рахунки співробітнику позивача.

Зазначені операції були ініційовані позивачем на виконання прийнятих на себе зобов'язань за договором про надання безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі №б/н від 29.04.2016, який було укладено між позивачем та ОСОБА_1, яка залучена до участі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Позивач також пояснив, що окрім зазначеної квитанції №383664968 та чеку №ЛИ0580573, відповідачем 18.04.2016 було оформлено та «проведено» платіжне доручення №Ли0580573 щодо знаття готівки у сумі 49880,25 грн. та одночасно з цим відповідач оформив та «провів» платіжне доручення №383665029 щодо списання з рахунку позивача 448,92 грн., як комісію за видачу готівки.

18.05.2016 відповідач повідомив ОСОБА_1, шляхом надіслання SMS-повідомлення, про поповнення карткового рахунку в сумі 49 880,25 грн. (що є платною послугою відповідача).

Однак, 19.05.2016 позивачу стало відомо, що прийняті до виконання розрахункові документи по рахунку від 18.05.2016 відповідач скасував.

Отже, відповідач не виконав в повному обсязі доручення позивача по зарахуванню коштів на картковий рахунок співробітника позивача (третьої особи).

Пунктом 22.4. ст. 22 Закону «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» встановлено, що під час використання розрахункових документа ініціювання переказу є завершеним: для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку.

За таких обставин Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТС ЛЕНД" звернулося з даним позовом до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" про зобов'язання вчинити дії.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно зі ст. 339 Господарського кодексу України, фінансове посередництво здійснюється банками у формі банківських операцій. Основними видами банківських операцій є депозитні, розрахункові, кредитні, факторингові та лізингові операції. Перелік банківських операцій визначається законом про банки і банківську діяльність. Банківські операції провадяться в порядку, встановленому Національним банком України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчинити для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно зі ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданих суду доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, тоді як відповідач порушив свої зобов'язання за договором на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 545/02 від 11.12.2001 та договір №ПК/ЗП-131 від 03.06.2005

Проте, судом встановлено за інформацією, взятою з офіційних веб-сайтів Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - http://bank.gov.ua, www.fg.gov.ua, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.05.2016 р. № 8 про віднесення відповідача до категорії неплатоспроможних, 20.05.2016 прийнято рішення №783 про запровадження тимчасової адміністрації у відповідача з 20.05.2016 по 19.06.2016.

09.06.2016 своїм рішенням Фонд строк для здійснення тимчасової адміністрації продовжив до 19.07.2016.

Згідно з даним рішенням, у Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" запроваджено тимчасову адміністрацію на два місяці з 20.05.2016 до 19.07.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" , визначені статтями 37 - 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Правління Національного банку України від 20.05.2016 р. № 783 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку» від 20.05.2016 р. № 783, розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК", призначено уповноважену особу фонду Коваленко О.В. та делеговано йому строком на два місяці з 20.05.2016 до 19.07.2016 всі повноваження ліквідатора банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, визначених ч. 3 ст. 47 Закону.

Відповідно до р. 3.1. розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, процедура здійснення тимчасової адміністрації банку застосовується Фондом щодо банку, який рішенням НБУ віднесено до категорії неплатоспроможних, з метою виведення такого банку з ринку.

Згідно з п. 3.2. розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", клієнт банку - це будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Відповідно до розділу 2 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1.15. розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюються:

- задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

- примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

- нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

- зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого законом;

- нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Протягом тимчасової адміністрації неплатоспроможний банк має право надавати фінансові послуги з переказу коштів без відкриття рахунку в такому банку та інші фінансові послуги, а також здійснювати діяльність, передбачену частиною восьмою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", якщо надання таких послуг є економічно вигідним для банку та з дозволу виконавчої дирекції Фонду. З цією метою уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію подає на розгляд виконавчої дирекції Фонду відповідні прогнозні розрахунки надходжень від таких фінансових послуг та діяльності.

За таких обставин, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким встановлюються повноваження, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, врегульовані наслідки запровадження щодо банку тимчасової адміністрації.

Таким чином, починаючи з 20.05.2016, діяльність ПУАТ «ФІТОБАНК» регламентується положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з положенням п.5 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підчас дії тимчасової Тимчасової адміністрації. З 20.05.2016 на поточний рахунок позивача не надходили грошові кошти. Таким чином, підчас дії тимчасової адміністрації платіжні доручення не могли бути виконанні з урахуванням вище зазначених положень законодавства України.

Додатково звертаємо увагу, що відповідно до рішення Національного Банку України від 18.07.2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічно акціонерного товариства «ФІТОБАНК» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 «Про початок ліквідації ПУАТ «ФІТОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку, у Публічного акціонерного товариства «ФІТОБАНК» відкликано банківську ліцензію, а отже здійснення будь-яких банківських операцій (в тому чисті переказ грошових коштів, виконання платіжних доручень клієнтів) неможливе.

Посилання позивача на те, що на момент ініціювання розрахунку операції у банку не було введено тимчасову операцію, не приймається судом, оскільки на момент прийняття рішення у даній справі у ПАТ«ФІТОБАНК» вже введенно процедуру ліквідації.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 р.

Суд зауважує, що позивач може захистити свої майнові права за договором на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 545/02 від 11.12.2001 та договору ПК/ЗП-131 в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТС ЛЕНД" до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" про зобов'язання вчинити дії, зокрема, завершити переказ позивача, що було розпочато 18.05.2016, та не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим Господарський суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 25.08.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина