ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Справа № 915/684/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал», вул. Чигрина, 161, м. Миколаїв, 54008 ()

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.04.2016 року № 8-ріш

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 999/39 від 16.06.2016 року;

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 999/36 від 16.06.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 7 від 21.01.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з позовними вимогами про визнання недійсними та скасування пунктів 2, 3 та 4 рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.04.2016 року № 8-ріш.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 14.07.2016 року.

В судовому засіданні 14.07.2016 року судом оголошено перерву до 04.08.2016 року.

В судовому засіданні 04.08.2016 року судом оголошено перерву до 16.08.2016 року.

В судовому засіданні 16.08.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

04.08.2016 року до господарського суду Миколаївської області представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі вх. № 13617/16 (арк. 63-66), мотивоване тим, що у Центральному районному суді м. Миколаєва розглядається справа за позовом МКП «Миколаївводоканал» до фізичної особи ОСОБА_5 про визнання недійсним договору № 9071-2816 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Розглянувши подане клопотання, судом встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом п. 3.16 Постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі, а зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Позивачем не доведено жодної обставини, яка б підтверджувала неможливість розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, не наведено, які обставини можуть вплинути на подання та оцінку доказів у даній справі. Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, про що зазначено у протоколі судового засідання від 04.08.2016 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що МКП "Миколаївводоканал" не погоджується з рішенням відділення та просить визнати недійсними і скасувати п. 2, 3 та 4 рішення відповідача з підстав, визначених ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме: неправильне застосування норм матеріального права, недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, виходячи із наступного.

МКП «Миколаївводоканал» відмовлено споживачам в укладенні договору про надання послуг, оскільки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (далі - НКРЕКП) не затверджено тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та договір на надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), який є договором приєднання.

Підприємство наголошує на тому, що для того, щоб надавати комунальні послуги МКП «Миколаївводоканал» повинен мати законні (договірні) підстави для подачі послуг до багатоквартирного будинку та технічну можливість їх надати до помешкань, приєднавшись до внутрішньобудинкових централізованих систем водопостачання та водовідведення, які отримують мешканці багатоквартирного будинку, а з огляду на проблемні моменти у законодавстві, відсутність включення витрат на діяльність субєкта господарювання, що є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), останнє унеможливлює виконання таких обовязків Підприємством.

Проте, своїм рішенням відповідач зобов'язує позивача укласти договори на надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) без тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (істотна умова договору) і відповідно без джерела фінансування витрат на надання цих послуг.

На даний момент споживачі категорії населення, які мешкають у квартирах та споживають послуги за допомогою внутрішньобудинкових систем, отримують послуги з централізованого водопостачання та водовідведення без укладеного договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

До вищезазначених споживачів застосовуються тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 642 від 06.06.2014 року та № 1250 від 16.04.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов (арк. 34-36), та просив суд в позові відмовити, зазначивши, що з огляду на наявність у позивача монопольного становища на ринках надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, які належать або використовуються (експлуатуються), МКП «Миколаївводоканал» своїми діями, що полягали у відмові в укладанні договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посилаючись на неврегулювання питань щодо затвердження договору на надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (договору-приєднання) та тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 2 ст. 50, частиною першою ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках, шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринках.

Виходячи з наведеного, з метою припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції відділення оскаржуваним рішенням зобов'язало позивача МКП "Миколаївводоканал" укласти договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з фізичними особами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії № 8-ріш від 06.04.2016 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» по справі № 2-26.213/56-2015 вирішено:

1. Визнати, що міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал", ідентифікаційний код 31448144, у 2014 році та січні-жовтні 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринках надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, в якому розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) МКП "Миколаївводоканал" для надання зазначених послуг, оскільки на цих ринках в зазначених межах у нього не було жодного конкурента.

2. Визнати, що дії МКП "Миколаївводоканал", які полягають у відмові в укладанні договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без правових підстав, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринках.

3. За вчинення порушення, зазначеного в пункті 2 цього рішення, накласти на МКП "Миколаївводоканал" штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

4. Зобовязати МКП "Миколаївводоканал" у двомісячний строк з дня одержання цього рішення укласти договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з фізичними особами у відповідності до вимог чинного законодавства. Про виконання даного зобовязання повідомити територіальне відділення з наданням необхідних підтверджуючих документів у десятиденний термін з дня його виконання (арк. 11-18).

Рішення мотивоване тим, що МКП «Миколаївводоканал», використовуючи своє монопольне становище, всупереч Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду і питне водопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 відмовив окремим споживачам в укладенні договору з підстав відсутності затверджених тарифів та розробленої типової форми договору приєднання на надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Таким чином, вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках, шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринках.

Рішення направлено на адресу МКП «Миколаївводоканал» супровідним листом № 2-292/80-558 від 15.04.2016 року. Факт отримання супровідного листа підтверджується штампом МКП «Миколаївводоканал» за вх. № 1129/4 від 20.04.2016 року (арк. 10).

Судом встановлено наступне.

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» (54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161, ідентифікаційний код 31448144) є юридичною особою та здійснює свою діяльність на підставі Статуту із внесеними змінами (нова редакція), затвердженого розпорядженням управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_1 міської ради від 18 грудня 2015 року № 333-р (арк. 25-30). Предметом діяльності Підприємства згідно зі Статутом є централізоване надання послуг з водопостачання та водовідведення в м. Миколаєві.

Листом від 04.03.2016 №359/36, у відповідь на вимогу територіального відділення АМКУ, МКП «Миколаївводоканал» повідомило, що з 2014 року та станом на теперішній час послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Миколаєва Миколаївської області та в межах власних мереж, що належать комунальному підприємству, надаються тільки МКП «Миколаївводоканал» (арк. 39-40).

Підприємство надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії серії АГ №500065, виданої 22.05.2012 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (арк. 32).

За інформацією ОСОБА_1 міської ради, наданою листом від 04.03.2016 №2325/02.02-01.-02/14/16 протягом 2014-2015 років та поточного 2016 року послуги з водопостачання та водовідведення в межах мереж МКП «Миколаївводоканал», іншими субєктами господарювання не здійснювалися.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Отже, МКП «Миколаївводоканал» на теперішній час є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), та яке забезпечує їх розповсюдження в межах системи комунального водопостачання та каналізації, що знаходяться на балансі підприємства.

В розумінні ст. 1, абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» МКП «Миколаївводоканал» у 2014 році та січні-жовтні 2015 року є таким, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринках надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в межах мереж м. Миколаєва Миколаївської області, що належать йому чи ним використовуються, як таке, що не має на цих ринках жодного конкурента.

Вказане не заперечується позивачем МКП «Миколаївводоканал».

Судом встановлено, що ряд споживачів (гр. ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 І.) звернулись до Підприємства щодо укладання індивідуальних договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, але отримали відмову від укладення договору (арк. 41-42, 48, 50).

Відмова МКП «Миколаївводоканал» обґрунтована тим, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (далі - НКРЕКП) не затверджено тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та договір на надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), який є договором приєднання (арк. 44, 49, 51).

Обґрунтовуючи свої дії, Підприємство наголошує на тому, що для того, щоб надавати комунальні послуги МКП «Миколаївводоканал» повинен мати законні (договірні) підстави для подачі послуг до багатоквартирного будинку та технічну можливість їх надати до помешкань, приєднавшись до внутрішньобудинкових централізованих систем водопостачання та водовідведення, які отримують мешканці багатоквартирного будинку, а з огляду на проблемні моменти у законодавстві, відсутність включення витрат на діяльність субєкта господарювання, що є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), останнє унеможливлює виконання таких обовязків Підприємством.

При цьому, з метою запобігання соціальної напруги у суспільстві м. Миколаєва підприємство продовжує надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до затвердження НКРКП тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та форми Типового договору на надання цих послуг, який є договором приєднання (лист МКП «Миколаївводоканал» від 19.11.2015 року № 1674/36) (арк. 46-47).

Фактичне надання послуг без договору та розрахунки споживачів з Підприємством за діючими тарифами на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженими постановою НКРЕКП від 16.04.2015 року № 1250, позивачем МКП «Миколаївводоканал» не заперечується.

В квітні 2015 року та січні 2016 року МКП «Миколаївводоканал» укладено з двома споживачами договора на централізоване водопостачання та водовідведення, проте дійсність вказаних договорів оскаржується в судовому порядку (арк. 54-55, 57-58, 64-66).

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» тарифи на комунальні послуги - тарифи на теплову енергію (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, а також тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, а також тарифи на послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для субєктів, які є виконавцями цих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, застосовує такі засоби регуляторного впливу на суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках: 1) ліцензування господарської діяльності та контроль за дотриманням ліцензійних умов; 2) встановлення тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» тарифи на комунальні послуги формуються суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання на суміжних ринках відповідно до порядків (методик), встановлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, відповідно до цього Закону.

Тарифи на комунальні послуги суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих планованих витрат на їх виробництво з урахуванням планованого прибутку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Протягом 9 місяців 2015 року, який був об'єктом дослідження територіального відділення АМКУ, на позивача поширювалась постанова КМУ від 01.06.2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", яка містить два різні порядки формування тарифів: Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання та водовідведення (поширюється на позивача 18.08.2011 року по 10.09.2015 року) та Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішноьбудинкових систем) (поширюється на позивача з 24.10.2014 року по 10.09.2015 року).

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 302 від 10.03.2016 року та № 303 від 10.03.2016 року затверджено нові порядки формування тарифів, які також передбачають два види тарифів: тарифи на послуги з централізованого постачання та водовідведення та тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішноьбудинкових систем).

Судом встановлено, що постановами НКРКП № 642 від 06.06.2014 року та № 1250 від 16.04.2015 року позивачу МКП «Миколаївводоканал» на підставі Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», постанови КМУ від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено тарифи на централізоване водопостачання та на централізоване водовідведення (арк. 19-20).

Також з матеріалів, наданих позивачем МКП «Миколаївводоканал», встановлено, що останнім проводиться робота стосовно розробки тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до Процедури встановлення тарифів на ці послуги (арк. 70-83). Станом на день розгляду справи тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) позивачу МКП «Миколаївводоканал» не затверджені.

Таким чином, для Підприємства діючими залишаються тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджені постановою НКРЕКП від 16.04.2015 р. №1250.

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання недійсними та скасування пунктів 2, 3 та 4 рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.04.2016 року № 8-ріш.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи влади, їх посадові особи мають діяти виключно в межах повноважень і у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку;

внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди;

комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору.

Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.

У разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є субєктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) (п. 1 Правил).

Відповідно до п. 2 у цих Правилах терміни вживаються у такому значенні:

централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення;

централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання;

Інші терміни вживаються у значенні, наведеному у Законі України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір).

Вищевказана постанова КМУ № 630 є чинною, як і затверджена нею форма Типового договору.

Пунктом 4 оскаржуваного рішення територіального відділення АМКУ позивача МКП "Миколаївводоканал" зобовязано у двомісячний строк з дня одержання цього рішення укласти договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з фізичними особами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд погоджується з правовою позицією територіального відділення АМКУ про те, що МКП «Миколаївводоканал», надаючи послуги населенню, керується договором приєднання, що оформляється на основі діючого Типового договору, затвердженого постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Тобто відсутні підстави для незастосування МКП «Миколаївводоканал» під час врегулювання відносин зі споживачами вищевказаної Типової форми договору, оскільки послуги з централізованого водопостачання та водовідведення фактично позивачем надаються за діючими тарифами. Крім того, в силу приписів Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року сторони договору не позбавлені можливості доповнити його іншими, ніж вказані в типовій формі, умовами.

На сьогоднішній день позивач МКП "Миколаївводоканал" має затверджені тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, типовий договір, затверджений КМУ є чинним, послуги фактично надаються за діючими тарифами, тобто діями позивача ущемлюються інтереси споживачів, оскільки вони позбавляються наданого їм законодавством права щодо укладення договору на надання житлово-комунальних послуг (послуг у забезпеченні холодною водою, водовідведенням ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання.

Підстави позову фактично зводяться до відсутності затверджених тарифів на централізоване водопостачання, централізоване водовідведення (з використанням внутрішьнобудинкових систем), а також відсутності фінансування у позивача для виконання обовязку, зокрема, щодо обслуговування систем. Проте, вказані доводи не можуть бути підставою для звільнення позивача від укладення договорів із споживачами, оскільки надання комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах та як, вказано вище, послуги фактично надаються за діючими тарифами. Крім того, суду не наведено жодних обставин, які б свідчили про неможливість застосування типової форми, передбаченої постановою КМУ № 630, до правовідносин з надання послуг на централізоване водопостачання, централізоване водовідведення (з використанням внутрішьнобудинкових систем).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» товар - будь-який предмет господарського обороту, в тому числі продукція, роботи, послуги, документи, що підтверджують зобов'язання та права (зокрема цінні папери).

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішенням територіального відділення АМКУ останній правомірно визнав дії МКП "Миколаївводоканал" щодо відмови в укладанні договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринках, наклав на МКП "Миколаївводоканал" штраф відповідно до ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та зобовязав МКП "Миколаївводоканал" укласти договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з фізичними особами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 22.08.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш