ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р.Справа № 916/1315/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Кривулько М.В.;

від відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

на рішення господарського суду Одеської області від 01.08.2016р.

по справі № 916/1315/16

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків у сумі 106052,19 грн., спричинених внаслідок завищення відповідачем вартості підрядних робіт за укладеними сторонами у справі договорами на виконання поточного ремонту №20 від 02.03.2015р., №21 від 02.03.2015р., №103 від 01.12.2014р., №96 від 17.11.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією України, в результаті якої було складено Акт про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Одеси від 21.09.15р. № 08-11/63 за період з 01.01.2014р. по 01.06.2015р. та виявлено завищення вартості робіт, виконаних в межах укладених між позивачем та відповідачем договорами на виконання поточного ремонту на суму 106052,19 грн., яку й заявлено до стягнення позивачем.

Ухвалою місцевого господарського суду від 26.05.2016р. прийнято позовну заяву Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси до розгляду та порушено провадження у справі.

Рішенням господарського суду одеської області від 01.08.2016р. (суддя Зайцев Ю.О.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що при укладанні договорів на виконання поточного ремонту, сторони погодили всі істотні умови цих договорів, зокрема й вартість виконання робіт.

Приймаючи до уваги те, що вищенаведені договори на виконання поточного ремонту не визнавалися недійсними, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про стягнення 106 052,19 грн. збитків, оскільки незважаючи на встановлені Державною фінансовою інспекцією в Одеській області порушення, розрахунок за надані послуги було здійснено на підставі чинних договорів на виконання поточного ремонту №20 від 02.03.2015р., №21 від 02.03.2015р., №103 від 01.12.2014р., №96 від 17.11.2014р.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, КЕВ м. Одеси просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 01.08.2016р. по даній справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ФОП ОСОБА_2 збитки в сумі 106052,19 грн. Також скаржник просив відстрочити сплату судового збору за апеляційний перегляд до ухвалення судового рішення у справі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин справи. За твердженням скаржника, спричинення відповідачем збитків позивачу у заявленому розмірі підтверджується актом ревізії Державної фінансової інспекції України від 21.09.2015р. № 08-11/63, відповідно до якого в порушення вимог ДСТУ Б Д.1.1-1-2013 «Правил визначення вартості будівництва», затверджених наказом Мінрегіону України від 05.07.2013р. №293 та ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» Замовником зайво сплачено коштів Підряднику ФОП ОСОБА_2. на загальну суму 106052,19 грн., а відповідно державі в особі КЕВ м. Одеси Міністерства оборони України заподіяно збитки на аналогічну суму.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2016р. задоволено клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення суду по суті, відстрочено Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси сплату судового збору у розмірі 1750,10 грн. до прийняття рішення суду по суті та прийнято до провадження апеляційну скаргу КЕВ м. Одеси на рішення господарського суду Одеської області від 01.08.2016р. у справі № 916/1315/16.

В судове засідання 30.08.2016р. представники відповідача не з'явились, хоча відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду.

Беручи до уваги суть спору та матеріали справи, встановлені ст. 102 ГПК України строки розгляду апеляційних скарг, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутнього в засіданні представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки господарським судом, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду.

Як свідчать матеріали справи і це встановлено господарським судом, між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеси (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Підрядник) було укладено договори на виконання поточного ремонту №20 від 02.03.2015р., №21 від 02.03.2015р., №103 від 01.12.2014р., №96 від 17.11.2014р., відповідно до п.п. 2.1., 5.2.1 яких договірна вартість робіт, що доручені для виконання підряднику, визначається на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації та згідно з ДСТУ. Вартість робіт, яка належить до сплати підряднику, визначається на підставі витрат підрядника, складених згідно з ДСТУ пред'явлених по Формі №КБ-2 та №КБЗ на підставі фактично виконаних обсягів робіт. Підрядник виконує будівельно-монтажні роботи згідно проектно-кошторисної документації та діючих ДБН і відповідає за якісне виконання робіт.

В ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м.Одеси, що була проведена Державною фінансовою інспекцією в Одеській області, згідно Акту від 21.09.15р. № 08-11/63 встановлено завищення обсягів:

- по акту № 1 ф. № КБ-2в за березень 2015 року на суму 145 543,26 грн. (з урахуванням вартості матеральних ресурсів поставки замовника) до договору від 02.03.2015р. № 21 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі інформаційного центру військового містечка «Збірний пункт» за адресою: м. Одеса, вул. Заньковецької, завищення вартості складає 1" 581,88 гривень;

- по акту № 1 ф. №КБ-2в за грудень 2014 року на суму 222 075,07 грн. (з урахуванням вартості матеріальних ресурсів поставки замовника) до договору від 01.12.2014р. №103 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі відділу комплектації та призову військового містечка «Збірний пункт» за адресою: м. Одеса, вул. Заньковецької, завищення вартості - 58 805,49 грн.;

- по акту № 1 ф. № КБ-2в за березеінь 2015 року на суму 145 830,97 грн. (з урахуванням вартості матеріальних ресурсів поставки замовника) до договору від 02.03.2015р. №20 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі їдальні, перепускного пункту військового містечка «Збірний пункт» за адресою: м. Одеса, вул. Заньковецької, завищення вартості - 14 184,98 грн.;

- по акту ф. № КБ-2в за листопад 2014 року на суму 177 975,97 грн. (з урахуванням вартості матеріальних ресурсів поставки замовника) до договору від 17.11.2014р. №96 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі казарми №17 військового містечка №74, завищення вартості - 15 479,84 грн.

Як зазначено в акті, завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 106 052,19грн. по вищевказаних актах ф. №КБ-2в виникло в результаті порушення п.6.4 «Правил визначення вартості будівництва» (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013), затверджених Наказом Мінрегіону України від 05.07.2013 № 293, за рахунок невідповідності обсягів виконаних робіт відображених в актах ф. №КБ-2в, в порівнянні з обсягами, згідно проведених контрольних обстежень.

Так, в акті ф. №КБ-2в за березень 2015 року на суму 145 543,26 грн. враховано роботи з улаштування жолобів підвісних з оцинкованої сталі (РН8-42-2) в обсязі 60 метрів, в акті ф.№КБ-2в за березень 2015 року на суму 145 830,97 грн. - 50 метрів, в акті ф. №КБ-2в за листопад 2014 року на суму 177 975,97 грн. - 55 метрів, тоді як проведеними контрольними обстеженнями встановлено, що фактично дані роботи не виконано; в акті ф. №КБ-2в за грудень 2014 року на суму 222 075,07 грн. враховано роботи з улаштування жолобів підвісних з оцинкованої сталі (РН8-42-2), в обсязі 140 метрів, тоді як проведеними контрольними обстеженнями встановлено, що фактично улаштовано 60 метрів жолобів підвісних з оцинкованої сталі, що на 80 метрів менше, ніж враховано в акті ф. №КБ-2в.

Таким чином, як зазначає позивач, в порушення вимог ДСТУ Б Д. 1.1-1-2013 «Правил визначення вартості будівництва», затверджених наказом Мінрегіону України від 05.07.2013 р. №293 та Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» Замовником зайво сплачено коштів Підряднику ФОП ОСОБА_2 на загальну суму 106 052,19 грн., а відповідно державі, в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України заподіяно збитки на аналогічну суму.

З метою усунення виявлених порушень ДФІ в Одеській області, КЕВ м. Одеси на адресу ФОП ОСОБА_2 було направлено претензію в порядку ст. 6 ГПК України від 26.11.2015 р. № 319 з вимогою про погашення суми збитків у розмірі 106052,19 грн., яка відповідачем виконана не була.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача, на підставі ст. ст. 224, 225 ГК України, збитків у розмірі 106052,19 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обставин справи, а також наявних в матеріалах справи документів, за якими встановив, що сторони виконали умови договорів на виконання поточного ремонту належним чином, без жодних претензій та зауважень. В зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що в діях відповідача, пов'язаних з укладенням та виконанням договору на умовах, визначених безпосередньо сторонами, відсутні будь-які ознаки протиправної поведінки по відношенню до позивача. Отже, суд вважав, що позивач не довів суду того, що саме відповідач є особою, діями або бездіяльністю якої позивачеві було спричинено збитки на суму 106052,19 грн. Враховуючи вищевикладені обставини та приписи закону, а також беручи до уваги, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в розмірі 106052,19 грн. є неправомірними та необґрунтованими.

З обгрунтованістю висновків господарського суду можна погодитись з огляду на наступне.

Згідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків. У відповідності з приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт виконання відповідачем обумовлених договорами на виконання поточного ремонту робіт у повному обсязі, а також факт узгодження вартості фактично виконаних підрядних робіт позивачем та відповідачем шляхом складання та підписання без зауважень та заперечень відповідних актів форми КБ-2в щодо приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є скоєне ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин повинен відшкодувати спричинені ним збитки суб'єкту, права чи законні інтереси якого були порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата чи пошкодження її майна, а також неотримання доходів, які управнена сторона отримала б при належному виконанні зобов'язання іншою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Враховуючи предмет спору, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання.

Тобто, слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Позивачем під час судового розгляду справи не доведено факту понесення ним додаткових, не передбачених договором витрат, що перевищують суму договорів, з вини відповідача і за відсутності погодження позивача з такими витратами.

Місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги доводи позивача щодо того, що підставою для повернення коштів є висновки за результатами ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією в Одеській області про завищення вартості здійснених відповідачем підрядних робіт.

Так, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Обґрунтовуючи доводи позовної заяви та апеляційної скарги, позивач зазначав, що через неправомірне завищення відповідачем вартості робіт, що було виявлено під час здійснення перевірки Державної фінансової інспекцією в Одеській області, у відповідача виникло зобов'язання відшкодувати збитки позивачу в розмірі 106052,19 грн.

Разом з тим, позивачем не спростовано, що відповідачем своєчасно та належним чином виконані роботи за договорами, що не перевищує обумовлену сторонами ціну договорів. Дані роботи були без зауважень прийняті позивачем, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт, підписаними та скріпленими печатками сторін без заперечень та зауважень, копії яких наявні в матеріалах справи.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено наявності факту завдання збитків протиправними діями відповідача.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 01.08.2016р. у справі №916/1315/16 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Л.В. Поліщук