Господарський суд Чернігівської області
=================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 серпня 2016 року Справа № 904/4317/16

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства

ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ

69035, вул. Діагональна,11, м.Запоріжжя;

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Профбізнесторг

17500, вул. Вокзальна, б.15, м.Прилуки, Чернігівська обл.;

інша адреса: 49038, м. Дніпропетровськ, вул. Фрунзе, буд. 16, оф. 11;

предмет спору: стягнення 2643,31грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: не зявились;

від відповідача: не зявились;

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПРОФБІЗНЕСТОРГ" про стягнення 2643,31 грн. за договором поставки №274 від 05.03.2015.

Як встановлено господарським судом Дніпропетровської області із спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.05.2016, місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПРОФБІЗНЕСТОРГ" - 17500, Чернігівська область, місто Прилуки, вулиця Вокзальна, будинок 15.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 позовну заяву ПАТ ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПРОФБІЗНЕСТОРГ" про стягнення 2 643,31 грн. за договором поставки №274 від 05.03.2015, направлено до господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 08.06.2016 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 08.08.2016, після чого розгляд справи відкладався до 16.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне визначення відповідачем (відправником) ваги вантажу, а відтак і недостачу товару, Позивач з посиланням на п.8.6. Договору №274 та ст. 611 ЦК України, просить стягнути з відповідача 2643,31грн. збитків, що є вартістю недопоставленого товару (вугілля камяне ДГ 13-100).

11.08.2016 від позивача надійшла заява про зміну підстав позовних вимог від 10.08.2016. В поданій заяві позивач вказує, що просить стягнути з відповідача вартість недопоставленого товару в сумі 2643,31грн., відповідно до п.1 ст. 670 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Так, оскільки позивачем подано заяву про зміну підстав позову до початку розгляду спору по суті, суд приймає заяву позивача від 10.08.2016 та розглядає спір по суті з її врахуванням.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 16.08.2016.

Відповідач відзиву на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 27.05.2016, місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПРОФБІЗНЕСТОРГ" - 17500, Чернігівська область, місто Прилуки, вулиця Вокзальна, будинок 15.

Ухвали господарського суду Чернігівської області від 08.06.2016 та від 08.08.2016, направлені за юридичною адресою відповідача, повернулись до суду з відміткою поштового відділення не існує будинку.

Слід зазначити, що господарським судом направлялась ухвала і за іншою адресою відповідача: 49038, вул. Фрунзе, б.16, оф.11., яка отримана представником відповідача 15.08.2016, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

05 березня 2015 року між ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та ТОВ «Профбізнесторг» укладено договір поставки №274 (далі - Договір), згідно п. 1.1. якого, постачальник (відповідач) зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити, а покупець (позивач) прийняти та оплатити продукцію, в асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікаціях) та додаткових умовах до цього договору, які є його невідємною частиною.

Згідно п. 2.1. Договору, детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в додатку (специфікаціях) та додаткових угодах до договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно підписаного сторонами додатку №13 від 30.09.2015 до основного Договору (Специфікація) за найменуванням товар є вугілля ДГ(Г) фракція 13-100мм, загальна сума за договором на момент укладення специфікації орієнтовано становить 32855093,20грн., кількість 2800 тон (+/-10%) , ціна за одиницю товару за одиницю без ПДВ становить 1751,00 грн., строк поставки: жовтень 2015 р.

26 жовтня 2015 року відповідачем виставлено рахунок-фактуру №261003 на загальну суму 375694,56грн. з ПДВ. В рахунку зазначена кількість товару в розмірі 178,800 тон та ціна за 1 тону товару (без ПДВ) в сумі 1751,00грн.

19.11.2015 відповідно до платіжного доручення №271956 позивач перерахував на рахунок відповідача 375694,56грн. з призначенням платежу: отримання вугілля ДГ згідно договору №274 від 05.03.2015р., рах. №261003 від 26.10.2015р. 313078,80грн., ПДВ-62615,76грн.

Згідно з залізничною накладною 49475635 відповідачем, через вантажовідправника ТОВ «Енергоімпекс» за умовами специфікації №13, 26.10.2015 відправлено вантаж (вугілля камяне) масою 58100кг, який одержано позивачем 30.10.2015 року (графа 53 накладної).

Відповідно до п. 6.2 Договору, приймання товару за кількістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.2965 року № П-6 зі змінами та доповненнями (далі Інструкція П-6). У взаєминах між собою постачальник і покупець керуються нормами природного зменшення і недостачі продукції, передбаченими правилами перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р.

Свої вимоги позивач обгрунтовує з посиланням на наступні докази: залізничну накладну № 49475635, акт №425/15 приймання продукції по кількості від 30.10- 01.11.2015, та акт №425 про вагу тари вагону№66753542 після звільнення її від продукції.

Відповідно до пунктів 3,4 Інструкції П-6:- підприємство-одержувач зобов'язане забезпечити приймання продукції за кількістю в точній відповідності з стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, цією Інструкцією, іншими обов'язковими правилами і договором; - при прийманні вантажу від органів транспорту підприємство-одержувач відповідно до діючих на транспорті правил перевезень вантажів зобов'язано перевірити, чи забезпечено збереження вантажу при перевезенні.

У разі видачі вантажу без перевірки кількості місць або ваги одержувач у порядку, встановленому правилами оформлення видачі вантажів, зобов'язаний вимагати від органів транспорту, щоб на транспортному документі була зроблена відповідна відмітка.

На наданій позивачем накладній 49475635, складеній 26.10.2015, відсутні будь-які відмітки залізниці про видачу вантажу без перевірки ваги, а також інші відмітки, що свідчать про неправильно зазначену масу вантажу.

Одностороннім актом № 425/15 прийняття товару по кількості від 30.10-01.11.15 комісією у складі двох працівників позивача та уповноваженого представника громади було зафіксовано недостачу у розмірі 1258кг (2420кг (фактичне відхилення ваги нетто) - 1162кг (допустиме відхилення ваги товару) =1258кг.)

Крім того, складено відомість-розрахунок №425 вартості недопоставленого вантажу вугілля камяне (у вологому стані), отриманого ПАТ «ЗФЗ» (позивачем) від відправника ТОВ «Енергоімпекс» (відповідача) та визначено суму - 2643,31грн. з ПДВ за 1258кг недопоставленого товару.

Відповідно до пункту 25 Інструкції П-6, якщо під час приймання продукції за участю представника, зазначеного в пункті 17 або пункті 18 цієї Інструкції, буде виявлена недостача продукції проти даних, вказаних в транспортних і супровідних документах (рахунку-фактурі, специфікації, описи, в пакувальних ярликах та ін.), як наслідок результати приймання продукції за кількістю оформляються актом. Акт повинен бути складений в той же день, коли недостача виявлена.

Відповідно до пункту 16 Інструкції, якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, дбати про безпеку продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншою однорідною продукцією.

Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції.

У випадках, коли при прийманні продукції виявлено невідповідність ваги брутто окремих місць вагою, вказаною в транспортних або супровідних документах або на трафареті, одержувач не повинен робити розкриття тари і упаковки.

Якщо при правильності ваги брутто, недостача продукції встановлюється при перевірці ваги нетто або кількості товарних одиниць в окремих місцях, то одержувач зобов'язаний призупинити приймання інших місць, зберегти і пред'явити представнику, викликаному для участі в подальшій приймання (пункти 17 і 18 цієї Інструкції), тару і упаковку розкритих місць і продукцію, яка перебувала всередині цих місць.

Одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника місцевого відправника, а якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в непорушеною тарі виготовлювача, яка є відправником, - представника місцевого виробника. Представник відправника (виготовлювача) з іншого міста викликається у випадках, передбачених в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або в договорі. У цих випадках відправник (виробник) з іншого міста зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці кількості продукції.

Відповідно до пункту 17 "а" Інструкції П-6, повідомлення про виклик представника відправника (Виготовлювача) має бути направлено (передано) йому по телеграфу (Телефону) не пізніше 24 годин, а в відношенні продукції, що швидко псується, негайно після виявлення недостачі, якщо інші термін не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором.

У повідомленні повинно бути вказано:

а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отриманий;

б) кількість якої бракує продукції і характер недостачі (Кількість окремих місць, внутрітарная недостача, недостача в пошкодженій тарі і т.п.);

в) стан пломб;

г) вартість якої бракує продукції;

д) час, на який призначено приймання продукції по кількості.

Відповідно до п.6.4 Договору, у разі виявлення покупцем під час приймання невідповідності фактично поставленого товару кількості та/або якості і/або асортименту та/або будь-яким іншим умовам Договору Покупець має право діяти в наступному порядку. Покупець протягом 12-ти годин з моменту припинення приймання Товару письмово (листом (факсимільним звязком) або телефонограму з викликом для участі у спільному прийманні Товару за кількістю та/або якістю) повідомляє Постачальника.

Враховуючи той факт, що вантаж отримано покупцем (Позивачем) 30.10.2015, що підтверджується залізничною накладною 49475635 та актом 425/15 приймання вантажу по кількості від 30.10.-01.11.2015, та відсутність доказів видачі вантажу залізницею без перевірки ваги, позивач повинен був повідомити відправника про недостачу письмово або телефонограмою на протязі 12 годин після отримання вантажу.

Звернення позивача до відправника на протязі 12 годин після отримання вантажу суду не надано.

Відповідно до п.25 Інструкції П-6, в акті про недостачу продукції повинно бути зазначено, зокрема в підпункті «д»: дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника відправника (виготовлювача).

Проте, в акті 425/15 приймання продукції по кількості від 30.10-01.11.15 дані відомості відсутні.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем надано суду копію листа від 02.11.2015, адресованого ТОВ «Профбізнесторг» та ТОВ «Енергоімпекс», відповідно до якого позивач довів до відома останніх, що при прийнятті отриманого товару 30.10.2016 за накладною №46475635 ним було виявлено недостачу в сумі 1,258тн..

Проте, господарський суд вважає, що зазначений лист не є належним доказом повідомлення відповідача (відправника) з виявленою недостачею, оскільки не дотримано термінів та порядку звернення, що передбачені, як п.6.4 Договору, так і пунктами 17 та 17 «а» Інструкції П-6.

Отже, в даному випадку позивачем не доведено той факт, що приймання продукції відбувалось відповідно правил, визначених Інструкцією П-6 та умов Договору, а відтак не доведено належними та допустимими доказами факт недоотримання продукції, а саме вугілля кам'яне в кількості 2420кг згідно залізничної накладної №49475635.

Виходячи з викладеного, господарський суд прийшов до висновку про відмову позивачу у позові.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, ст.75, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна