КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2016 р. Справа№ 910/10328/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивач Пархомчук Р.І. дов. від 07.06.2016 б/н;

відповідач-1 Баранов В.С. дов. від 18.12.2015 №02-36/3196;

відповідач-2 не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином.

третя особа не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача ТОВ "Євромейл"

на Рішення Господарського суду міста Києва

від 18.07.2016

у справі № 910/10328/16 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом ТОВ "Євромейл"

до відповідача-1 ПАТ "Укрсоцбанк"

відповідача-2 ТОВ "Інтерком"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ПрАТ "Інформаційні комп'ютерні системи"

про визнання іпотечного договору припиненим

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Євромейл" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача-1 ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідача-2 ТОВ "Інтерком" про визнання договору припиненим.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є учасником товариства відповідача -2 та власником 50% статутного капіталу останнього.

08.05.2008 між відповідачем-1 та третьою особою був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/143 (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач-1 зобов'язувався надати третій особі у тимчасове користування грошові кошти, а третя особа зобов'язувалась вказані кошти повернути та сплатити проценти за користування ними.

24.07.2008, з метою забезпечення виконання третьою особою зобов'язань за Кредитним договором, між відповідачем-1 та відповідачем 2 був укладений іпотечний договір № 04/І-422 від 24.07.2008 (далі - іпотечний договір), згідно з умовами якого відповідач-2 виступив майновим поручителем третьої особи перед відповідачем-1 та передав в іпотеку власне нерухоме майно.

Вважаючи, що обов'язки відповідача-2, як майнового поручителя, припинились на підставі ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду, просив визнати Іпотечний договір № 04/І-422 (з майновим поручителем) від 24.07.2008 припиненим з 26.03.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 № 910/10328/16 у задоволенні позову про визнання іпотечного договору припиненим відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ТОВ "Євромейл" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 № 910/10328/16 скасувати та прийняти нове судове судове рішення, за яким позов задовольнити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2016, для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Лобаня О.І., Тарасенко К.В..

Ухвалою КАГС від 01.08.2016 № 910/10328/16 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання на 02.08.2016. (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Лобань О.І.).

Відповідач-1 ПАТ "Укрсоцбанк" за своїм Відзивом від 15.08.2016 просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 № 910/10328/16 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

До судового засідання від 15.08.2016 за Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів КАГС від 15.08.2016, у зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у черговій відпустці, яка входить до складу колегії судді і не є суддею-доповідачем, було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Лобань О.І., Майданевич А.Г..

Ухвалою КАГС від 15.08.2016 № 910/10328/16 було прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження вищезазначеним складом колегії суддів.

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново. Сторонам було роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 ГПК України, їх права та обов'язки згідно ст. 22 ГПК України. (Зафіксовано Протоколом судового засідання від 15.08.2016)

До судового засідання від 15.08.2016 відповідач-2 ТОВ «Інтерком» та третя особа ПрАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Про належне повідомлення відповідача-2 ТОВ «Інтерком» та третьої особи ПрАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" свідчать залучені до матеріалів справи Витяги з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з відмітками: «вручення адресату особисто», «вручення за довіреністю».

Відповідно до абз.3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 встановлено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Враховуючи, що присутні представники позивача та відповідача-1 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представників відповідача-2 та третьої особи, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду оскарженого Рішення за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача ТОВ "Євромейл" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.05.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор за Договором) та Закритим акціонерним товариством "Інформаційні комп'ютерні системи" (позичальник за Договором) був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/143 (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого кредитор зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах максимального ліміту заборгованості до 25 000 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язувався вказані грошові кошти повернути та сплатити проценти за користування ними.

Згідно з пп. 1.3.1 п. 3.1 Кредитного договору у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, можливих пені та штрафів, витрат кредитора на здійснення забезпечення заставою вимог за цим договором, а також інших грошових витрат кредитора, пов'язаних з захистом свого порушеного права у разі невиконання/неналежного виконання позичальником цього договору, та з пред'явленням вимог і отриманням виконання за цим договором, позичальник забезпечує укладення між кредитором та майновим поручителем ТОВ "Інтерком" іпотечного договору, за умовами якого в іпотеку кредитору буде передано нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ "Інтерком", а саме нежитлові будівлі що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31-33 (виробничий корпус № 3) загальною площею 17920,4 кв.м., заставною вартістю 162 864 782,00 грн.

24.07.2008, з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (іпотекодержатель за Договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерком" (іпотекодавець за Договором, далі - ТОВ "Інтерком"), як майновим поручителем Закритого акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи", був укладений Іпотечний договір № 04/І-422 (далі - іпотечний договір).

Пунктом 1.1 Іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/143, що укладений між позичальником та іпотекодержателем 08.05.2008, та своїх зобов'язань за цим Договором, надалі за текстом обидва зобов'язання разом - основне зобов'язання, нерухоме майно, яким є: нежитлова будівля - виробничий корпус № 3 (літ. В) загальною площею 17920,40 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, що належить іпотекодавцю на праві власності.

Відповідно до п. 1.2.2 Статуту ПАТ "Укрсоцбанк", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2016 (протокол № 3), Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") є правонаступником щодо всіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк".

Судом першої інстанції встановлено, що у розділі "Реквізити та підписи сторін" Кредитного договору зазначений наступний ідентифікаційний код Закритого акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" - 21670779.

Зі Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.07.2016 вбачається, що на даний час за пошуком ідентифікаційного коду 21670779 в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про те, що вказаний ідентифікаційний код юридичної особи належить Приватному акціонерному товариству "Інформаційні комп'ютерні системи". (а/с 23-28)

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що правонаступником Закритого акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" є Приватне акціонерне товариство "Інформаційні комп'ютерні системи".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромейл" (далі - ТОВ "Євромейл") є учасником та володіє 50% статутного капіталу товариства, яке виступало іпотекодавцем та майновим поручителем - ТОВ "Інтерком", що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 14.07.2016. (а/с 18-22)

Вважаючи, що факт припинення поруки впливає на обсяг його корпоративних прав, ТОВ "Євромейл" звернулось до господарського суду та просило визнати Іпотечний договір № 04/І-422 (з майновим поручителем) від 24.07.2008 припиненим з 26.03.2016.

В обґрунтування вказаних вимог ТОВ "Євромейл" зазначило, що вважає обов'язки ТОВ "Інтерком", як майнового поручителя, припиненими на підставі ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції визнав, що обраний ТОВ "Євромейл" спосіб захисту є належним, в розумінні ст. 20 ГК України, способом захисту права або законного інтересу суб'єкта господарювання.

Щодо суті заявленого позову, місцевий господарський суд зазначив, що аналіз правових норм, а саме ч.1 ст. 546, ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 575 ЦК України та ЗУ «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення зобов'язань, тому норми, які регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо-/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Підстави припинення майнової поруки безпосередньо врегульовано окремими нормами цивільного законодавства, а тому суд першої інстанції не може вдаватися до аналогії закону і застосовувати норми, які регулюють підстави припинення інших видів забезпечення виконання зобов'язання, - незалежно від ступеню їх подібності.

Серед іншого, місцевий господарський суд у своєму рішенні відзначив, що представник ТОВ "Євромейл" документів, які підтверджують наявність визначених законом підстав припинення іпотеки не надав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що положення ч. 4 ст. 559 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому у позові відмовив, як заявленому необгрунтовано.

Колегія суддів, не погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції не було прийнято до уваги окремі докази позивача, що залучені ним до матеріалів справи на підтвердження заявленого позову.

Як свідчать матеріали справи, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» направило Приватному акціонерному товариству «Інформаційні комп'ютерні системи» (Боржник) Вимогу про усунення порушень вих. № 08.41-186/67-16942 від 20.08.2015 р., в якій поставило вимогу достроково - протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги сплатити всю заборгованість за Кредитним договором, в т.ч.: за процентами 20 803 400,66 грн., за кредитом 121 673 123,00 грн. та 121 673 123,00 грн. адміністративної комісії. Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» попереджено Боржника про те, що у випадку невиконання цієї вимоги протягом 30 (тридцяти) днів Банк розпочне процедуру стягнення на Предмет іпотеки. (а/с 46-48)

Вказана Вимога була отримана ПрАТ «Інформаційні комп'ютерні системи», як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 25.08.2015р., що не заперечується і боржником. Проте, Боржником заборгованість по Кредитному договору не погашена ні протягом 30 днів з дня отримання вимоги (до 26 вересня 2015 р.), ні в подальшому.

Таким чином, шестимісячний строк, визначений законом, розпочався 26.09.2015 р. і закінчився 26.03.2016 р. ПАТ «Укрсоцбанк» в термін до 26.03.2016 р. не пред'явило жодних вимог до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерком» в судовому порядку.

Як уже зазначалось, ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Верховний Суд України в своїй Постанові по справі № 6-53сц14 від 17.09.2014 р. зробив правовий висновок про те, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

У вказаній Постанові по справі № 6-53сц14 від 17.09.2014 р. Верховний Суд України зазначає, що порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором. Правила частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника, по своїй правовій природі є поручителем, який відповідає не всім своїм майном, а лише окремо визначеним, що відображається у відповідних договорах застави/іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Укрсоцбанк» у зв'язку із спливом строку, установленого положеннями ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, позбавлено можливості звернення із вимогою до поручителя ТОВ «Інтерком» про виконання його зобов'язання за договором поруки - Іпотечним договором № 04/І-422 (з майновим поручителем) від 24.07.2008 р. у зв'язку із припиненням зобов'язання поручителя з 26.03.2016 р.

Верховний Суд України в своїх Постановах по справах № 6-1534цс15 від 04.11.2015 р., № 6-109цс14 від 17.09.2014 р. зазначає, що відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 цього Кодексу), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки останній відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково у межах вартості предмета застави/іпотеки.

Вказаний правовий висновок стосується положень ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, яка визначає, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем виключно в межах вартості предмета іпотеки, тому обсяг відповідальності майнового поручителя обмежений вартістю майна, переданого ним в іпотеку, у зв'язку з чим збільшення обсягу відповідальності майнового поручителя неможливе.

Поряд з цим, пропуск строку пред'явлення вимог до поручителя, зокрема майнового, не залежить від вартості предмета застави/іпотеки та не збільшує обсяг відповідальності майнового поручителя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарським судом міста Києва при винесені оскарженого рішення по даній справі не враховано, що пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» закріплено, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства. При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено, зокрема вимоги про припинення дій шляхом заборони чинити перешкоди позивачу стосовно участі у загальних зборах на майбутнє.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромейл» (Позивач) є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерком» (Відповідач-2), йому належить 50 % статутного капіталу вказаного товариства.

Таким чином, позивач ТОВ «Євромейл» не наділений суб'єктним правом щодо захисту прав товариства поза межами представництва. Позивач, як учасник товариства, може брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах та законодавстві, що регулює ці правовідносини, тому припинення майнової поруки товариства не є порушенням прав його учасника.

Слід зазначити, що при розгляді справи у суді першої інстанції відповідач-1 ПАТ "Укрсоцбанк" у своєму Відзиві на позов наводив заперечення щодо обраного позивачем способу захисту.

З огляду на те, що позивач не наділений суб'єктним правом щодо захисту прав товариства поза межами представництва, то, за висновком колегії суддів, у заявленому позові ТОВ «Євромейл» слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 п.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що «…не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.».

Судові витрати по справі віднести на сторони згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ТОВ "Євромейл" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 № 910/10328/16 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 № 910/10328/16 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 № 910/10328/16 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/10328/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань