Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" серпня 2016 р. Справа № 906/442/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В., розглянувши заяву Квартирно - експлуатаційного відділу м.Житомир за вих.№3070 від 25.07.2016 про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

до: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира

про стягнення 7237503,60грн

за участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_1 - дов. №419/1 від 01.02.2016;

від боржника (заявника): ОСОБА_2 - дов.№2006 від 12.05.2016;

Відповідно до ст.77 ГПК України, в судовому засіданні 22.08.2016 оголошувалась перерва до 23.08.2016

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 позов задоволено частково; стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу міста Житомир на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут": 6863796,10грн - основного боргу, 21131,09грн - 3% річних, 42653,65грн - інфляційні нарахування, 104037,85грн - сплаченого судового збору.

25.07.2016 на адресу суду від Квартирно - експлуатаційного відділу м.Житомир надійшла заява за вих.№3070 від 25.07.2016 про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 у справі №906/442/16 до 30.09.2016.

У зв'язку з надходженням апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016, матеріали справи №906/442/16 були надіслані 22.07.2016 до Рівненського апеляційного господарського суду.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 26.07.2016 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Квартирно - експлуатаційного відділу м. Житомир за вих.№3070 від 25.07.2016 про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 до повернення матеріалів справи №906/442/16 з Рівненського апеляційного господарського суду.

08.08.2016 з Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку з завершенням апеляційного провадження, повернуто матеріали справи №906/442/16 до господарського суду Житомирської області.

08.08.2016 на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 видано наказ №906/442/16.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" заява про відстрочку виконання рішення суду від 12.07.2016 у справі №906/442/16 знаходилась у провадженні судді Терлецької-Байдюк Н.Я., яка з 01.08.2016 по 19.08.2016 перебувала у відпустці.

Тому, керуючись п.2.3.47 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (зі змінами та доповненнями) та п. 5.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених зборами суддів від 20.04.2016, здійснено повторний автоматичний розподіл заяви про відстрочку виконання рішення суду від 12.07.2016 у справі №906/442/16, в результаті якого вказана заява передана судді Шніт А.В.

Ухвалою суду від 10.08.2016 заяву Квартирно - експлуатаційного відділу м. Житомир за вих.№3070 від 25.07.2016 про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 суддею Шніт А.В. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні підтримав заяву №3070 від 25.07.2016 про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 по справі №906/442/16 з підстав, викладених у цій заяві та письмовому поясненні №3413 від 22.08.2016. Просив відстрочити виконання вищезазначеного рішення до 30.09.2016.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував щодо заяви боржника про надання відстрочки виконання рішення суду з підстав, викладених у поданих письмових поясненнях від 19.08.2016.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що заява боржника підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно п.7.1.1. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2. зазначеної Постанови передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

По суті вищенаведеної норми, при відстрочці виконання судового рішення йдеться про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

При аналізі підстав надання відстрочки слід виходити з доведення неможливості здійснення передбаченої судовим рішенням дії, зокрема, вчинення платежу. Необхідно також доводити неможливість вчинення такого платежу на певну дату.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Тобто, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін і господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку наданим заявником документам, господарський суд встановив наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду від 12.07.2016, зокрема, складний фінансовий стан боржника, про що свідчить розподіл коштів за загальним фондом у серпні місяці 2016 року (а.с. 159), план асигнувань загального фонду бюджету на 2016 рік (а.с. 164), кошторис на 2016 рік (а.с. 165-166), той факт, що він фінансується через Міністерство оборони України за рахунок коштів державного бюджету, неможливість одноразово погасити заборгованість через відсутність необхідних грошових коштів на даний час.

Отже, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, те, що боржник знаходиться в скрутному матеріальному становищі, та те, що він не ухиляється від виконання рішення суду (про що свідчить часткове виконання рішення суду на суму 249317,60грн (а.с. 167-168)), а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед стягувачем (що підтверджується листами-зверненнями до Північно-територіального квартирно-експлуатаційного управління №2976 від 18.07.2016, №3270 від 09.08.2016 про виділення необхідних коштів (а.с. 141, 157)), а також існування реальної можливості повної сплати за наказом №906/442/16 від 08.08.2016 (що вбачається з листа-відповіді Північно-територіального квартирно-експлуатаційного управління від 18.08.2016 (а.с. 158)), суд вважає, що боржник зможе на умовах надання йому відстрочки для виконання судового рішення провести розрахунки зі стягувачем у повному обсязі. І, навпаки, проведення дій з примусового виконання судового рішення може призвести до неплатоспроможності боржника в цілому та невиконанню цього рішення у даній справі, зокрема.

Разом з тим, беручи до уваги і скрутний фінансовий стан стягувача, зокрема, наявність значної заборгованості перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України", суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви щодо надання відстрочки виконання рішення суду від 12.07.2016, а саме - надати боржнику відстрочку для виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 у справі №906/442/16 наступним чином: до 31.08.2016 - суму 3532000,00грн та до 30.09.2016 - суму 3499618,69грн.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира №3070 від 25.07.2016 про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 у справі №906/442/16 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Житомирської області від 12.07.2016 у справі №906/442/16 наступним чином: до 31.08.2016 - суму 3532000,00грн та до 30.09.2016 - суму 3499618,69грн.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_3

Друк:

1 - у справу

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)