донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.08.2016 р. справа №905/1371/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю;
від відповідача :ОСОБА_5 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс-2008", м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від29.06.2016 р.
у справі№ 905/1371/16 (суддя: Шилова О.М.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс-2008", м. Маріуполь, Донецька область
простягнення 36 735 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця", позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс-2008" (далі ТОВ "Імпульс-2008", відповідач) штрафу у розмірі 36 735 грн. 00 коп. нарахованого на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць).

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.06.2016 р. позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Імпульс-2008" на користь ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" штраф у розмірі 36 735 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Рішення суду мотивовано обгрунтованістю та доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з рішенням господарського суду Донецької області, ТОВ "Імпульс-2008" звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Відповідач стверджує, що згідно з комерційним актом перевірялась не маса вантажу, а його вага, а тому, має місце невідповідність ваги вантажу при контрольному зважуванні зазначеній відповідачем у накладній масі. Таким чином, на думку апелянта, маса та вага є різними фізичними величинами, а невідповідність ваги не є підставою для складання комерційного акту.

Скаржник вважає, що підрахунок позивача є помилковим, оскільки в розділі "Д" комерційного акту вага брутто визначена у грамах.

Заявник апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача щодо порушення строків перевезення вантажу позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

ТОВ "Імпульс-2008" зі станції відправлення Пєлагеєвський Донецької залізниці за залізничною накладною № 53226460 на станцію Кіровоград Одеської залізниці здійснило відправлення вагону № 65772584 з вантажем антрацит.

Відповідно до зазначеної накладної відповідачем у спірному вагоні зазначено масу вантажу 69000 кг, вантаж у вагони завантажено вантажовідправником; провізна плата склала 7 347 грн. 00 коп.

Правильність внесених відомостей в накладну № 53226460 підтверджено ОСОБА_6.

При проходженні зазначеного вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці залізницею проведено контрольне зважування даного вагону, за результатами якого складено акт загальної форми № 2612/Ваги від 09.10.2015 р. Відповідно до зазначеного акту маса нетто у вагоні № 65772584 складає 62950 кг.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі ст. 24 Статуту залізниць залізницею здійснено контрольне зважування вантажу зазначеного вагону на справних вагонних 150-тонних електронно-тензометричних вагах (держ. повірка 15.10.2014 р.) та виявлено невідповідність відомостей, зазначених вантажовідправником в накладній № 53226460 фактичним параметрам.

За результатами контрольної перевірки станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА № 011726/845/6 від 09.10.2015 р., відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону № 65772584 виявилось, що при переваженні вага брутто 83750 кг, тара з документа - 20800 кг, нетто 62950 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 6050 кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що завантаження вантажу рівномірне, нижче бортів на 30 см без поглиблень; за документом і в дійсності маркування вапном, не порушено; торцеві двері та розвантажні люка з обох сторін закриті; течі вантажу немає; в технічному відношенні вагон справний; при повторному переважуванн вага вагону підтвердилася.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, "кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п. 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником зазначених відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно з п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за № 567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (далі - Правила № 567/6855).

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. № 334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, на станції призначення був заповнений розділ "Є" комерційного акту РА № 011726/845/6 від 09.10.2015 р. про те, що під час перевірки різниці проти цього акту не виявлено. Зазначений розділ засвідчений штемпелем станції призначення та підписами уповноважених осіб.

Згідно з ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі згідно з ст. 118 Статуту залізниць (5-кратна провізна плата за всю відстань перевезення). У даному випадку провізна плата: вагона № 65772584 складає 7 347 грн. 00 коп.: сума штрафних санкцій 7 347 грн. 00 коп. х 5= 36 735 грн. 00 коп.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній - основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Частиною першою ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України за № 334 від 28.05.2002 р.

За п. 4 Правил складання актів комерційні акти на місцях загального користування складаються у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно зі ст. 122 Статуту залізниць, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту (з урахуванням п. 3.23 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. за № 04-5/601 та Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 р. № 01-8/917) щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Судова колегія не приймає до уваги доводи відповідача про невірно визначену масу вантажу через зазначення в розділі "Д" комерційного акту РА № 011726/845/6 від 09.10.2015 р. "вага брутто 83750 г", оскільки розцінює зазначене як технічну описку при друкуванні вказаного акту, що також підтверджується зазначенням вказаної ваги брутто в "кг" в розділі "В" самого комерційного акту, а також в акті загальної форми № 2612/Ваги від 09.10.2015 р. та виписці з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах за 09.10.2015 р. (без зазначення одиниць вимірювання).

Згідно з ст. 8 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р. комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень, через що позивачем відповідні виправлення до комерційного акту РА № 011726/845/6 від 09.10.2015 р. не вносились.

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заперечення відповідача на позов та доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що назви графи 24. "Маса вантажу", визначена відправником, кг" бланку залізничної накладної і графи "Загальна вага в кг" розділу "Результати перевірки" бланку комерційного акту, які заповнюються вантажовідправником і залізницею, містять неузгодженість у визначенні величин, які вимірюються в кілограмах, на що не можуть вплинути учасники перевезень, які користуються зазначеними документами, оскільки відповідні бланки затверджені чинними нормативно-правовими актами.

Твердження відповідача щодо порушення строків перевезення вантажу позивачем, внаслідок чого ТОВ "Імпульс-2008" припускає можливість видування, просипання часток вантажу, втрату вантажу шляхом розкрадання, що потягло за собою зменшення його маси, судовою колегією оцінюються критично, оскільки дане припущення відповідачем не доведено належними доказами в розумінні вимог Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс-2008" на рішення господарського суду Донецької області від 29.06.2016 р. у справі № 905/1371/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.06.2016 р. у справі № 905/1371/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1. позивачу;

2. відповідачу;

3. у справу;

4. ГСДО;

5. ДАГС.