ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.08.16р. Справа № 904/4960/16

За позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором оренди

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №3 від 04.01.16р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування нерухомим майном у розмірі 61 290,45грн., пені у розмірі 8 450,15грн., 3% річних у розмірі 524,14грн., інфляційних у розмірі 3 155,38грн., заборгованості по компенсації земельного податку у розмірі 4 487,16грн.

Позовні вимоги обгрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №1/2010/КЕЧ від 26.03.2010р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, а також повної та своєчасної компенсації земельного податку.

10.08.2016р. позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування нерухомим майном у розмірі 63 290,45грн., пеню у розмірі 4 765,10грн., 3% річних у розмірі 953,44грн., інфляційні у розмірі 2 532,58грн., заборгованість по компенсації земельного податку у розмірі 4 487,16грн.

Відповідач відзив на позов не подав, 11.08.2016р. представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи необгрунтованою нараховану заборгованість з орендної плати.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

23.08.2016р. від представника відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із неможливістю з"явитись у судове засідання, призначене на 25.08.2016р., а також про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи те, що відповідно до ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а також те, що сторони згідно ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки із матеріалів справи вбачається, що він вчасно був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.87) і мав можливість надати документи, витребувані судом, для розгляду справи по суті без його участі. До того ж, за наявними у справі матеріалами суд не вбачає підстав дійти висновку, що відповідач не мав можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника або з"явитись особисто. Не підлягає задоволенню клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи, оскільки ухвалою від 26.07.2016р. суд вже продовжував строк розгляду спору на 15 днів.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

25.08.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2010р. між Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району, правонаступником якої є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладений договір оренди №1/2010/КЕЧ.

Згідно п.1.1. договору, з урахуванням додаткових угод №2д/2013/КЕЧ від 04.06.2013р. та №13д/2013/КЕВ від 01.10.2013р., орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлове приміщення загальною площею 224,0кв.м в будівлі 5 Гарнізонного будинку офіцерів за генпланом №183 військового містечка №4 (далі - майно), що знаходиться на балансі КЕВ м. Дніпропетровська, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Гвардійське, вул. Зенітна, 5, вартість якого визначена на 11.01.2013р. за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 273 299,00грн. без ПДВ.

За п.1.2. договору склад орендованого майна згідно з актом інвентаризації (додаток №1).

Нерухоме майно орендодавець передає орендарю для використання під розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної марки (п.1.3. договору).

Відповідно до п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акту приймання - передавання майна. Обов"язок щодо складання акта приймання - передавання майна покладається на орендодавця (п.2.4. договору).

Згідно п.3.1. договору орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (грудень 2008р.) на рівні 4 032,00грн. за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об'єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95р. №786 (зі змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2008р.) 3 736,68 грн. (додаток №6). Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування базової орендної плати на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п.3.4. договору).

Договір укладено строком на 3 роки, що діє з 26.03.2010р. до 20.03.2013р. включно. Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, а в частині зобов"язань орендаря з орендної плати - до виконання зобов"язань (п.п.10.1., 10.2. договору).

Додатковою угодою №2д/2013/КЕЧ від 04.06.2013р. сторони виклали п.3.1. договору в такій редакції: "орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (лютий 2013р.) на рівні 3 797,60грн. за результатами конкурсу з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об'єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 (зі змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (лютий 2013р.) 3 419,65грн. (додаток №2). Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.".

Додаткова угода №2д/2013/КЕЧ від 04.06.2013р. до договору укладена сторонами на 2 роки 11 місяців, що діє з 04.06.2013р. до 04.05.2016р. включно.

Згідно п.10.7. договору чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні правовідносини, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2010р. позивач передав відповідачу об"єкт оренди за актом прийому - передачі вбудованого нежитлового приміщення (а.с.22).

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (ч.3 ст.762 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно п.3.6. договору орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та орендаря, підлягає заліку в рахунок подальших платежів.

За п.5.3. договору орендар зобов"язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 5.9. договору передбачено, що орендар зобов"язується щомісяця до 15 числа надавати орендодавцю інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України); на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Згідно п.5.15. договору, з урахуванням додаткової угоди №2д/2013/КЕЧ від 04.06.2013р., орендар зобов"язується щомісячно компенсувати орендодавцю кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає передане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка площею 0,0369га, на яку орендарю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

Пунктом 3.10. договору передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов"язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що у зв"язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів та компенсації земельного податку позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості (а.с.42-43), однак останній відповіді не надав, вимогу не виконав.

04.05.2016р. відповідач повернув позивачу об"єкт оренди згідно акту приймання-передачі (а.с.81).

Як вбачається із матеріалів справи, орендна плата за період користування з грудня 2014р. по травень 2016р. складає 130 710,28грн., яку відповідач сплатив частково у розмірі 68 450,67грн. (а.с.69-80). У зв"язку з цим заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди за період користування майном з грудня 2014р. по травень 2016р. складає 62 259,61грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по орендній платі за користування нерухомим майном суд вважає за необхідне відмовити як необгрунтовано нараховану.

Компенсація земельного податку за період з грудня 2014р. по травень 2016р. складає 6 487,16грн., яку відповідач сплатив частково у розмірі 2 000,00грн. (а.с.89). У зв"язку з цим заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди по компенсації земельного податку за період з грудня 2014р. по травень 2016р. складає 4 487,16грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по компенсації земельного податку суд вважає за необхідне відмовити як необгрунтовано нараховану.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 16.01.2016р. по 06.07.2016р. у розмірі 4 765,10грн.

Господарський суд, перерахувавши пеню за вказаний період, встановив, що вона складає 3 929,70грн. та підлягає до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд вважає за необхідне відмовити як необгрунтовано нараховану.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 16.02.2015р. по 16.07.2016р. у розмірі 953,44грн., а також інфляційні за загальний період з квітня 2015р. по червень 2016р. у розмірі 2 532,58грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних та інфляційні, встановив, що 3% річних за загальний період з 16.02.2015р. по 16.07.2016р. (по кожному місяцю оренди окремо, без урахування днів часткової/повної оплати) складають 772,17грн. та підлягають до стягнення, а інфляційні за загальний період з квітня 2015р. по червень 2016р. (враховуючи дефляцію) складають 1 957,51грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних суд вважає за необхідне відмовити як необгрунтовано нарахованих.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51200, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосіївська, 13, ) заборгованість по орендній платі за користування нерухомим майном у розмірі 62 259,61грн. (шістдесят дві тисячі двісті п"ятдесят дев"ять грн. 61коп.), пеню у розмірі 3 929,70грн. (три тисячі дев"ятсот двадцять дев"ять грн. 70коп.), 3% річних у розмірі 772,17грн. (сімсот сімдесят дві грн. 17коп.), інфляційні у розмірі 1 957,51грн. (одна тисяча дев"ятсот п"ятдесят сім грн. 51коп.), заборгованість по компенсації земельного податку у розмірі 4 487,16грн. (чотири тисячі чотириста вісімдесят сім грн. 16коп.) та 1 330,47грн. (одна тисяча триста тридцять грн. 47коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.08.2016р.

Суддя ОСОБА_3