ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"25" серпня 2016 р. Справа № 911/1906/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Щит» (02081, м.Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7, корпус Д)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (07201, Київська обл., Іванківський район, селище міського типу Іванків, вулиця Розважівська, будинок 192)

про стягнення 1258095,36 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №216 від 24.06.2016);

від відповідача ОСОБА_2 (дов. №2-1/3105-2016 від 31.05.2016).

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Щит» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про стягнення 1258095,36грн, з яких: 1096556,58грн заборгованість по договору №174/1-О від 01.08.2015, 101318,68грн пеня, 48431,29грн інфляційні втрати, 11788,81грн 3% річних.

У період розгляду справи позивач заявою про уточнення позовних вимог від 25.07.2016 у звязку перерахунком штрафних санкцій зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача 1218710,50грн (1096556,58грн боргу, пеню у сумі 61934,01грн, інфляційні у сумі 48431,29грн, 3% річних у сумі 11788,81грн), а також письмовими поясненнями від 22.08.2016 у звязку з частковою оплатою заборгованості зменшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 781558,58грн, пеню у сумі 61934,01грн, інфляційні у сумі 48431,29грн, 3% річних у сумі 11788,81грн (арк. с. 85-86, 123-125). Відповідач у відзиві на позов не спростовує наявність заборгованості та вважає, що позивачем невірно визначені суми штрафних санкцій та надає коштррозрахунок пені, інфляційних і 3% річних (арк..с. 51-53, 96-99, 114-116).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази суд

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Щит» (Виконавець) 01.08.2015 був укладений договір №174/1-О про надання охоронних послуг (далі Договір), відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується на умовах цього договору виконати у встановлений строк комплекс заходів власними силами і засобами, необхідними для збереження цілісності обєкта замовника (надалі послуги з охорони) (арк. с. 8-13).

Пунктами 5.1 5.4 Договору визначено, що загальна вартість послуг становить суму вартості послуг за кожний звітний місяць надання послуг а межах строку дії Договору. Вартість 1 людино/години без врахування ПДВ складає 28грн 54коп. Загальна вартість послуг Виконавця за 1 (один) місяць (в тому числі ПДВ) складає 150015,00грн.

Відповідно до пунктів 6.1 6.2 Договору розрахунки Замовника за надані Виконавцем послуги здійснюються щомісячно на підставі підписаного сторонами щомісячного акту приймання-передачі наданих послуг. Замовник має право авансувати оплату послуг за відповідний звітний місяць.

У випадку несвоєчасної оплати послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше 10% від вартості послуг за цим Договором (пункт 7.4).

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами із строком дії по одному календарному місяцю. Якщо за 5 (пять) днів до спливу відповідного календарного місяця жодна із сторін не повідомила про припинення дії Договору, від продовжується на цей же самий строк. Договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку за рішенням однієї зі сторін з обовязковим письмовим повідомленням іншої сторони про таке розірвання за тридцять календарних днів (пункти 10.1 10.2).

Листом №142 від 22.04.2016 ТОВ «Альфа-Щит» повідомило ТОВ «Біогазенерго» про розірвання Договору відповідно до пункту 10.1 з 01.05.2016 у звязку з несплатою заборгованості (арк..с. 14).

Таким чином, Договір є розірваним з 04.05.2016, оскільки послуги за травень 2016 року згідно акту здавання-приймання №ОУ-0000064 здані Виконавцем і прийняті Замовником за період з 01.05.2016 по 03.05.2016 (арк.. с 24).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Позивач стверджує, що станом на 12.05.2016 борг відповідача по оплаті наданих по Договору послуг становив 1096556,58грн, що не спростовано відповідачем.

Суд встановив, що відповідно до підписаних обома сторонами та скріплених їхніми печатками актів здавання-приймання робіт (надання послуг) позивачем надані, а відповідачем прийняті за період серпень 2015 року 03.05.2016 послуги з охорони на суму 1364652,58грн, що підтверджується також сторонами в акті звірки взаєморозрахунків (арк..с. 15-26).

Цим же актом сторони зафіксували, що станом на 12.05.2016 заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті наданих по Договору послуг з охорони становила 1096556,58грн.

Докази оплати цієї заборгованості (повністю чи частково) на день подачі позивачем позовної заяви у господарський суд 10.06.20016 відсутні.

Як вбачається з платіжних доручень та листів відповідача №5 від 28.04.2016 і №6 від 04.08.2016 (арк. с. 107 113) відповідач в період розгляду цієї справи судом частково погасив заборгованість, і на день винесення цього рішення вона становить 781558,58грн.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 781558,58грн.

Позивач просить стягнути з відповідача нараховані станом на 07.06.2016 пеню у сумі 61934,01грн, інфляційні у сумі 48431,29грн, 3% річних у сумі 11788,81грн.

Оскільки відповідач у встановлені Договором строки не оплатив надані позивачем послуги, то вимоги про стягнення пені, інфляційних і 3% річних суд вважає правомірними.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум пені, інфляційних і 3% річних та наданий відповідачем контр розрахунок цих санкцій суд встановив, що виконаний позивачем розрахунок не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення пені у сумі 61934,01грн, інфляційних у сумі 48431,29грн, 3% річних у сумі 11788,81грн підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у звязку з тим, що часткове погашення заборгованості здійснене відповідачем після порушення провадження у справі, судовий збір у сумі 18280,66грн, який розрахований судом виходячи із суми уточнених позовних вимог після виправлення позивачем недоліків у розрахунку штрафних санкцій, покладається на відповідача.

Керуючись статтями, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (код33593431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Щит» (код 16472296) 903712,69грн (девятсот три тисячі сімсот дванадцять грн.. 69коп), з яких: заборгованість у сумі 781558,58грн, пеня у сумі 61934,01грн, інфляційні у сумі 48431,29грн, 3% річних у сумі 11788,81грн; і судовий збір у сумі 18280,66грн (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят грн.. 66коп).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 30.08.2016.