КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" серпня 2016 р. Справа №910/4058/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Грицик Д.С.,

від відповідача - Кубряк Я.А.,

від третьої особи 1. - не з'явився,

від третьої особи 2. - не з'явився,

від апелянта - Лавріненко І.А.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група»

на рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016р.

по справі №910/4058/16 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна консалтингова група «Сінай»

до публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Штогріної І.В.

2. товариство з обмеженою відповідальністю «Центрально-східна фінансова компанія»

про визнання недійсним рішення зборів акціонерів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.03.2016р. позов задоволено. Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект», оформлене протоколом позачергових загальних зборів акціонерів №1 від 21.03.2013р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торговельно-промислова група «Спеценергомаш» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016р. по справі №910/4058/16 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна консалтингова група «Сінай» відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016р. відновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням №09-52/3925/16 від 16.08.2016р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 16.08.2016р., в зв'язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А., які не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2016р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група» на рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016р. по справі №910/4058/16 до провадження у визначеному складі суду.

За клопотанням ТОВ «Інвестиційна консалтингова група «Сінай» здійснювалась технічна фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ТОВ «Інвестиційна консалтингова група «Сінай» заявило клопотання про припинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що апелянт не є правонаступником ПАТ «КБ «Південкомбанк», та не третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача або відповідача.

ТОВ «УТПГ «Спеценергомаш» заявило про застосування строків позовної давності.

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Штогріної І.В., товариство з обмеженою відповідальністю «Центрально-східна фінансова компанія» своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за наявними матеріалами, за відсутності представників третіх осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.03.2016р. позов задоволено. Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект», оформлене протоколом позачергових загальних зборів акціонерів №1 від 21.03.2013р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час скликання, проведення та оформлення позачергових загальних зборів акціонерів відповідачем були допущені порушення, в тому числі кворуму.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов'язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб'єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Справи у спорах про визнання недійсними рішень органів управління господарського товариства за позовом особи, яка не є акціонером або учасником товариства, у тому числі таким, що вибув, не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин.

Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

-порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства). (п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про акціонерні товариства» перелік акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах, підписує голова реєстраційної комісії, який обирається простою більшістю голосів її членів до початку проведення реєстрації. Акціонер, який не зареєструвався, не має права брати участь у загальних зборах. Повноваження реєстраційної комісії за договором можуть передаватися реєстратору, зберігачу або депозитарію. У такому разі головою реєстраційної комісії є представник реєстратора, зберігача або депозитарія. Перелік акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах, додається до протоколу загальних зборів.

Наявність кворуму загальних зборів визначається реєстраційною комісією на момент закінчення реєстрації акціонерів для участі у загальних зборах акціонерного товариства.

Спір у даній справі є корпоративним.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Вимоги акціонера (учасника) товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув права власності на акції чи частку в статутному капіталі товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними.

Київським апеляційним господарським судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «УТПГ «Спеценергомаш» на момент прийняття оскаржуваного рішення не був учасником товариства, тобто його корпоративні права не могли бути порушенні.

Відповідно до п. 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII» у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Апелянт обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на отримання 25.04.2016р. прав за іпотечним договором від 21.04.2013р., проте на момент прийняття судом оспорюваного рішення договору про відступлення права вимоги взагалі не існувало, що виключає порушення прав апелянта оспорюваним рішенням.

Таким чином, оскільки рішення суду першої інстанції не стосується прав та обов'язків особи, не залученої до участі у справі, апеляційне провадження у даній справи підлягає припиненню.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний суд України у своїй постанові від 07.07.2009р. у справі №01/65-88.

Клопотання позивача та апелянта задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спору, є підставою для відмови у позові.

Проте апелянт не є стороною у спорі і не наділений відповідним правом.

Щодо припинення з підстав, викладених у клопотанні, то у відповідності до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України апеляційну скаргу може заявляти не учасник процесу.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 80, ст.ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» у справі №910/4058/16 припинити.

2.Матеріали справи №910/4058/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова