ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2016 р. Справа № 922/618/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Івакіна В.О., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Євтушенку Є.В.

за участю :

прокурора - Волик О.Г., посв. № 035279 від 26.08.2015 р. (після перерви не зявився),

представників:

позивача - ОСОБА_1І, дов. б/н від 15.03.2016 року;

відповідача - ОСОБА_2 Бібі-Кули 0гли, дов. №78 від 15.08.2016 року; після перерви ОСОБА_3 керівник; .

третьої особи ОСОБА_4, дов. №220/814/д від 30.12.2015 року; після перерви ОСОБА_5І, дов. № 220/816/д від 30.12.2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2067 Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 17 травня 2016 року у справі №922/618/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь",м. Харків,

до Державного підприємства МОУ "Харківське управління механізації та будівництва", м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, м. Київ,

за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь", м. Харків звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства МОУ "Харківське управління механізації та будівництва" м. Харків, в якій просило визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будцентр Витязь" право власності щодо рухомого майна крану баштового КБ-405-2А, заводський номер №448, у частині необхідних витрат на поліпшення на суму 230000,00 грн. без ПДВ.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.05.2016р. у справі №922/618/16 ((суддя Присяжнюк О.О.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2016 р. у справі №922/618/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач документально підтвердив, що він за договором від 24 грудня 2004 року №1/04 отримав предмет, який являв собою розукомплектований, непридатний до експлуатації виріб, що більш як 10 років був знятий з відповідного обліку і експлуатації в уповноважених підрозділах Держтехнагляду України.

При цьому, позивачем внаслідок його поліпшення фактично було створено нову річ, що підтверджується наступними документами: технічним паспортом баштового крану КБ-405, заводський номер№448; спільним актом огляду технічного стану крану від 24.01.2005 р.; акт ДП МОУ «Харківське управління механізації та будівництва» про комісійне списання баштового крану КБ-405 залишковою (переоціненою) вартістю 9084,63 грн. (без врахування невід'ємних покращень) із бухгалтерського обліку підприємства; висновком суб'єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 13-15.01.2016 р.; технічними паспортами баштового крану КБ-405, заводський номер№448.

Таким чином, на думку позивача, новою річчю, а саме технічною одиницею «Краном» об'єкт оренди став виключно внаслідок проведених позивачем поліпшень та його державної реєстрації у Харківській державній інспекції котлонагляду та підйомних споруд 20 вересня 2007 року за №35941.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 року апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 30.08.2016 року на 10:00 год.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№8421 від 29.08.2016 року) та його представник у судовому засіданні проти її доводів заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що спірний баштовий кран був переданий в оренду позивачу згідно з ОСОБА_6 приймання-передачі орендованого майна від 24.12.2004 року, згідно з яким обєкт оренди знаходився в комплекті та технічно справному стані.

Також зазначає, що після одержання від позивача копії акту на заміну вузлів та агрегатів в 2015 році керівництво позивача запросило у керівництва ТОВ "Будцентр Витязь" для підтвердження проведення будь-яких поліпшень вищезазначеного баштового крану надати копії бухгалтерських документів, які свідчать про дійсні витрати коштів на покупку вузлів та агрегатів баштового крану, але позивач і до теперішнього часу таких документів не надав.

Крім того, звертає увагу на те, що спірний баштовий кран не був списаний і знаходиться на бухгалтерському обліку підприємства відповідача та є державним майном і входить до цілісного майнового комплексу МО України, що підтверджується відповідною бухгалтерською довідкою.

Також вказує на те, що позивач був зобов'язаний проводити технічний огляд крану для його експлуатації, за свій рахунок і своїми силами проводити поточний ремонт і обслуговування орендованої техніки згідно умов пункту 7.1.4 договору оренди № 1/04 від 24.12.2004 року, тому поліпшення при проведенні технічного огляду крану є виконанням позивачем свого обовязку по договору. До того ж, відповідач, як орендар, не надавав згоди на проведення поліпшень баштового крану, а лист, який був наданий позивачем до матеріалів справи суду першої інстанції Господарського суду Харківської області про дозвіл на проведення поліпшення вищезазначеного баштового крану, не є належним доказом у справі, оскільки на цьому листі відсутня гербова печатка підприємства ДП МОУ "ХУМтаБ" і такий лист на підприємстві відповідача відсутній та не зареєстрований у книгах реєстрації на протязі 2004-2015 років.

Третя особа Міністерство оборони України у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№ 8568 від 01.09.2016 р.), її представник в судових засіданнях 30.08.2016 року та 01.09.2016 року проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Свої доводи обґрунтовує, зокрема, тим, що спірне майно є державним майном та закріплене за відповідачем на праві повного господарського відання; позивачем фактично нової речі створено не було, а самі лише обставини покращення спірного крану, понесення витрат на необхідні поліпшення та інші ремонтні роботи не можуть бути достатньою підставою для висновку про створення нової речі.

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу також проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому зазначив, що з урахуванням ненадання позивачем доказів щодо точного визначення обсягу здійснених поліпшень орендованого майна та визначення останнім способу захисту порушеного права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, доводи позивача та відповідача, заслухавши усні пояснення представників сторін, прокурора та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали та було вірно встановлено місцевим господарським судом, між Закритим акціонерним товариством Витязь(орендарем) та Державним Підприємством Міністерства оборони України Харківське управління механізації та будівництва(орендодавцем) 24 грудня 2004 року укладено договір оренди №1/04, за умовами якого орендодавець передав орендарю в оренду баштовий кран КБ-405, заводський номер №337 за фактичним технічним станом терміном до 23.12.2014 р.

В 2012 р. Закрите акціонерне товариство Витязь перетворене шляхом створення Товариства з обмеженою відповідальністю Будцентр Витязь, до якого перейшли всі права та обов'язки Закритого акціонерного товариства Витязь, про що проведено державну реєстрацію -04.07.2012 р.

Згідно з умовами п.1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду баштовий кран КБ-405, заводський №337, інвентарний №6225-87, реєстраційний №1100, по фактичному технічному стану.

Згідно з умовами п.1.2. договору технічний стан орендуємої техніки на момент передачі в оренду вказується в акті прийому передачі.

В п. 3.1. договору сторонами визначено, що передача орендуємої техніки здійснюється за актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору (додатко№1). Підписання акту прийому-передачі свідчить про фактичне передання техніки в оренду.

Розділом четвертим договору, зокрема п. 4.1.,4.2. договору визначено, що орендуєма техніка вважається переданою орендарю з моменту підписання акта прийому передачі . Строк дії цього договору становить з 24 грудня 2004 року по 23 грудня 2014року включно.

Пунктом 11.3. договору сторонами визначено, що у випадку закінчення дії або розірвання договору , поліпшення здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можливо виокремити від орендованого майна, які не несуть шкоду, визнаються власністю орендаря.

Невід'ємні покращення, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, являються власністю орендаря і підлягають компенсації у випадку приватизації (викупу) орендованого майна.

Згідно п.10.5 договору, сторонами визначено, що цей договір припиняє свою дію: - закінчення строку, на який він був укладений,

- приватизації (викупу) орендованого майна орендарем,

- загибелі орендованого майна,

- достроково за взаємною згодою сторін, або за рішенням господарського суду,

- банкротства орендаря, і в других випадках, прямо передбачених діючим законодавством України.

Додатковою угодою №1 від 20.08.2007 року до договору оренди механізмів №1/04 від 24.12.2004 року сторони визначили предметом договору саме баштовий кран КБ-405, заводський номер №448,інв.№6225-87.

Як вбачається із технічного паспорту баштового крану КБ-405, заводський номер №448, зазначений кран із-за його неналежного технічного стану ще 16.07.1993 р. Харківським підрозділом Держтехнагляду заборонений до експлуатації, а 12.09.1994р. з цих же підстав взагалі знятий з обліку в органах Держтехнагляду України.

Після підписання договору сторони 24.01.2005 р. провели спільний огляд крану, за наслідками чого складено, підписано та скріплено печатками акт його огляду та технічного стану, згідно якого:

підлягали заміні і замінено: крюк; стальний канат підйому вантажу; стальний канат підйому вантажу стріли; блоки; гідроштовхач №50 (1 шт.); гідроштовхач №16 (2 шт.); ходові колеса механізмів пересування (2 шт.); редуктор поворота башні; ходовий редуктор; підшипники іглових пар №3618 (16 шт.); підкоси (12 шт.);

підлягали встановленню і встановлено замість відсутніх: кінцевий виключатель обмежувача підйому вантажу; обмежувач вантажопід'ємності; анемометр; ручні противоугонні захвати; вказівник нахилу крану; кінцевий виключатель контролю за блокуванням кабіни управління; скління кабіни управління; крісло машиніста; командоконтролери ( 3 шт.); обігрівач кабіни; болти, гайки, шайби для кріплення секцій башти и стріли між собою; електродвигун повороту башти; кабель подачі електроенергії (гнучкий с мідними жилами);

підлягали ремонту і замінено: електродвигуни(5шт.); заміна обмотки; контактори (5 шт ): пускачі (4 шт.); реле РЕВ 811 (2 шт.);

зачистка , обгрунтовка і фарбування : всіх металоконструкцій крану, які знаходились в стані корозії (копія акту міститься в матеріалах справи ).

28.01.2005 р. після спільного огляду сторонами та визначення технічного стану крану відповідач листом №21 від 28.01.2005 року повідомив позивача про те, що за умовами договору оренди №1/04 від 24.12.2004 р. ДП МО України Харківське управління механізації та будівництва зобов'язане проводити плановий і поточний ремонт орендованого механізму, усувати приховані дефекти, виявлення яких неможливе при передачі крану в оренду. Проте, за відсутності у відповідача можливості провести ремонт переданого в оренду баштового крану КБ- 405 та замінити деталі і механізми, що вийшли із ладу, вказаним листом ДП МО України Харківське управління механізації та будівництва дало письмову згоду орендарю ЗАТ Витязь провести необхідний ремонт, доукомплектувати недостаючі вузли і агрегати, замінити деталі крану, що вийшли із ладу з метою приведення крану в технічно справний стан.

Цим же листом відповідач погодився, що всі невід'ємні покращення, які будуть проведені орендарем в процесі ремонту і відновлення крану, визнаються власністю ЗАТ Витязь і підлягають компенсації.

На підставі проведених поліпшень та реконструкції об'єкту оренди позивач систематично проводив повне експертне дослідження баштового крану КБ-405 18.09.2007 р.; 20.09.2007 р.; 09.04.2009 р.; 21.04.2009 р.; 23.04.2009р.; 25.08.2011 р.; 31.08.2011 р.; 03.07.2012 р.; 16.09.2013 р.; 18.10.2013 р. і його технічно визнано робочим і наступний повний технічний огляд на продовження строку безпечної експлуатації має бути проведений 15.09.2016 р.

Поряд з цим з'ясовано, що 12.03.2012 р. позивач запропонував відповідачу розірвати договір оренди та припинити з 01.03.2012 року плату за оренду крану.

Листом від 12.03.2012 року №64 відповідач погодився на розірвання договору оренди баштового крану №1/04 від 24.12.20004 року, та просив залишити вищеозначений баштовий кран у позивача на тимчасове зберігання до моменту його реалізації без нарахування плати за зберігання.

12.03.2016 року між сторонами було підписано акт про прийняття позивачем на збереження баштового крану КБ-405А зав№448,інв.№6225-87, період зберігання сторонами визначено до моменту реалізації крану.

В цьому ж році відповідачем розпочато процедуру комісійного списання баштового крану КБ-405 залишковою (переоціненою) вартістю 9084,63 грн. із бухгалтерського обліку підприємства, про що складено відповідний комісійний акт, копію якого передано Позивачу.

В жовтні 2014 р. від ДП МО Харківське управління механізації та будівництва до Позивача надійшла претензія голови ліквідаційної комісії №125 від 13.10.2014 р. із вимогою про повернення баштового крану КБ-405 в технічно справному і комплектному стані .

Наказом Міністерства оборони України №827 29 листопада 2013 року прийнято рішення про ліквідацію державного підприємства Міністерства оборони України Харківське управління механізації та будівництва, створено ліквідаційну комісію та здійснюються ліквідаційні процедури.

В матеріалах справи наявний лист позивача від 16.07.2015 року за №21, в якому, зокрема, позивач вказує на те, що останнім проводилися систематичні технічний огляд крану та його допуск до подальшої експлуатації з серпня 2006 року до цього часу, у зв*язку із чим запропонував створення спільної комісії із фахівців підприємств для визначення: технічного стану та вартості баштового крану КБ 405- 2А зав. №448 на теперішній час в зрівнянні з часом взяття його в оренду; вартості невід'ємних покращень цього крану.

В свою чергу відповідач листом №72 від 22.07.2015 року повідомив позивача, про необхідність повернення крана відповідачеві. Також вказував на те, що витрати понесені позивачем на вузли та агрегати дійсно повинні були бути понесені відповідачем, але оскільки на той час у відповідача були відсутні грошові кошти, затрати, які понесені позивачем компенсовані останньому за рахунок заниженої плати за оренду.

Враховуючи відмову відповідача від комісійного визначення грошової оцінки належних підприємству невід'ємних покращень, механізму розрахунку між сторонами, Позивач уклав договір №1-31/01/-16 від 13.01.2016 р. із суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_1), сертифікат ФДМУ №16595/14 від 20.06.2014р. кваліфікаційне свідоцтво МФ №5967 від 19.04.2015 р. про проведення незалежної оцінки крану баштовогоКБ-405-2А, заводський номер №448 на даний час.

Згідно звіту фахівця, ринкова вартість крану складає 269 235, 00 (двісті шістдесят дев'ять тисяч двісті тридцять п'ять) гривень, 00 коп. без ПДВ, у т.ч. невід'ємні поліпшення, проведені ТОВ Будцентр Витязь складають 230 000, 00 гривень, без ПДВ.

У відповідності зі звітом фахівця, у вартості баштового крану КБ-405-2А, заводський №448, станом на 13.01.2016 р. значну частину, а саме 230 000 грн. складають невід'ємні поліпшення, проведені ТОВ Будцентр Витязь.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позову посилається на те, що він за договором від 24 грудня 2004 року №1/04 отримав предмет, який за обліковими документами орендодавця формально значився як баштовий кран КБ-405, заводський номер №448, тоді як фактично за технічними документами об'єкт оренди являв собою розукомплектований, непридатний до експлуатації виріб, що більш як 10 років був знятий з відповідного обліку і експлуатації в уповноважених підрозділах технагляду України. Також посилається на акт комісійного списання баштового крану КБ-405 залишковою оціненою вартістю 9084,63 грн.

При цьому позивач зазначає, що внаслідок проведених ТОВ ОСОБА_7 переробки, реконструкції та невід'ємних поліпшень баштового крану КБ-405-2А, заводський номер №448 на суму 230 000, 00 гривень, відбулось повне відтворення раніше непридатного до використання за призначенням понад 10 років забороненого до експлуатації баштового крану, тобто створення нової речі. Позовні вимоги обґрунтовує нормами ст.15, ст..16, ч. 4 ст.778 Цивільного кодексу України та ст. 23 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у позові, виходив з того, що внаслідок поліпшення позивачем баштового крану КБ-405, заводський номер №448 нової речі створено не було, оскільки спірне майно після таких поліпшень не набуло істотно інших ознак у порівняні із його попереднім станом, тоді як самі лише обставини покращення стану вищевказаного крану, понесення витрат на необхідні поліпшення та інші ремонтні роботи не можуть бути достатньою підставою для висновку про створення нової речі.

Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця (частина 3 статті 773 цього ж Кодексу).

Статтею 778 Цивільного кодексу України врегульовано правові підстави та наслідки поліпшення наймачем речі, переданої у найм.

Так, за вимогами цієї норми наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, частиною 4 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як вже зазначалося, позивач як на підставу позову посилався на створення ним нової речі в результаті здійснення поліпшень обєкта оренди баштового крану КБ-405, заводський номер №448 , що відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статті 778 Цивільного кодексу України є підставою для визнання за орендарем права власності на річ в частині необхідних витрат на поліпшення.

Виходячи зі змісту вказаних норм, обовязковою умовою їх застосування є створення нової речі в процесі здійснення поліпшень.

Разом з цим, законодавство не містить визначення поняття «нова річ». Водночас сама лише обставина збільшення вартості орендованого майна не може бути достатньою підставою для висновку про створення нової речі. Створення нової речі в результаті поліпшень передбачає надання речі нових властивостей у порівнянні із її попереднім станом, що призводить до якісних змін речі (покращення її стану, корисності, комфортабельності, зовнішнього вигляду тощо).

З матеріалів справи, зокрема, технічної документації на баштовий кран КБ-405, заводський номер №448, вбачається, що здійснені позивачем полішення (реконструкція і заміна вузлів, агрегатів і вузлів) не призвели до істотно якісних змін спірного майна та виникнення у нього нових властивостей щодо функціонального призначення порівняно з його попереднім станом. А тому такі поліпшення не можуть вважатися створенням нової речі і до них не можуть бути застосовані положення частини 4 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статтею 778 Цивільного кодексу України щодо виникнення у наймача права власності на новостворене майно.

Окрім цього, спірний баштовий кран не був списаний і знаходиться на бухгалтерському обліку підприємства відповідача та є державним майном і входить до цілісного майнового комплексу Міністерства оборони України, що підтверджується бухгалтерською довідкою №82 від 22.08.2016 року.

Таким чином, господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що за договором від 24 грудня 2004 року №1/04 він отримав предмет, який являв собою розукомплектований, непридатний до експлуатації виріб, що більш як 10 років був знятий з відповідного обліку і експлуатації в уповноважених підрозділах Держтехнагляду України. При цьому, стверджує, що лише внаслідок поліпшення обєкта оренди, він став придатним для використання, тобто фактично було створено нову річ.

Однак, колегія суддів вважає такі твердження необґрунтованими, оскільки спірний баштовий кран був переданий в оренду позивачу згідно з актом приймання-передачі орендованого майна від 24.12.2004 року, який було підписано сторонами та скріплено їхніми печатками, згідно з яким обєкт оренди знаходився в комплекті та технічно справному стані.

При цьому, позивач був зобов'язаний проводити технічний огляд крану для його експлуатації, за свій рахунок і своїми силами проводити поточний ремонт і обслуговування орендованої техніки згідно умов пункту 7.1.4 договору оренди № 1/04 від 24.12.2004 року. Отже поліпшення при проведенні технічного огляду крану є виконанням позивачем свого обовязку по договору.

Позивач в апеляційній скарзі також посилається на те, що судом першої інстанції відмовлено в проведенні судової товарознавчої експертизи та зроблено помилковий висновок про достатність матеріалів для розгляду справи по суті.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким посиланням позивача, зважаючи на таке.

Частиною 1 статті 41 ГПК України встановлено, що для роз'яснення питань, які виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає експертизу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Зі змісту клопотання позивача про призначення експертизи вбачається, що позивач просив призначити у справі судову товарознавчу експертизу з метою зясування ринкової вартості спірного баштового крану та невідємних поліпшень цього майна.

В той же час, наявні у справі докази, зокрема технічна документація на спірне майно, не викликає питань щодо його вартості та вартості невідємних поліпшень, які б потребували спеціальних знань, а тому дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, немає і підстави для призначення судової експертизи в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у звязку з чим підстави для скасування або зміни цього рішення відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17 травня 2016 року у справі №922/618/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 02.09.16

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Хачатрян В.С.