Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" вересня 2016 р. Справа № 906/601/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Давидюка В.К.

розглянувши справу за позовом: "DSM Nutritional Products Sp.z o.o. (м. Мщонув, Жирардовський повіт, Мазовецьке воєводство, ОСОБА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю" Укрполіскорм" ( м. Житомир)

про стягнення 1821722,47 грн. ( 64 750 євро) та визнання недійсним арбітражного застереження

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - дов б/н від 06.07.2016; ОСОБА_3 - 07.05.2015;

від відповідача: ОСОБА_4 - дов. б/н від 01.09.2015;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду знаходиться справа за позовом "DSM Nutritional Products Sp.z o.o. (ДСМ Нутрішіонал Продактс) до Товариства з обмеженою відповідальністю" Укрполіскорм" про стягнення 1821722,47 грн. (64 750 євро) та визнання недійсним арбітражного застереження.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги в частині визнання недійсним арбітражного застереження не визнав, так як контрактом п.8.1 встановлено, що у випадку неможливості досягнути згоди щодо предмету спору шляхом переговорів, такий спір має бути вирішено відповідно до регламенту ЮНСІТРАЛ. Місце арбітражу буде м. Варшава, ОСОБА_5. Мовою арбітражу - польська. Посилання позивача на відсутність підпису покупця на контракті № UA-009-2009 є безпідставним, адже відповідач підписав вказаний контракт, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні представниками позивача. У зв'язку з тим, що сторони погодили усі істотні умови контракту № UA-009-2009 від 12.05.2009, в тому числі обумовили арбітражне застереження, в якому спір повинен розглядатися за регламентом ЮНСІТРАЛ, вказана справа не підсудна господарському суду Житомирської області, а тому просить суд провадження у справі припинити на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Представники позивача щодо доводів відповідача заперечують, оскільки контрактом не визначено компетентного органу - конкретну арбітражну установу, у випадку виникнення спору між сторонами. При цьому, у місті Варшава функціонують декілька арбітражних судів (Арбітражний суд при Польській господарській палаті, Арбітражний суд при Польській конфедерації "Левіатан", Арбітражний суд при Національній раді адвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6 медіації та арбітражу по транспортним питанням), назва жодного в контракті не зазначена. Таке арбітражне застереження не дозволяє встановити дійсні наміри сторін щодо механізму вирішення спору, а тому таке арбітражне застереження не може бути виконаним. При цьому, чинним законодавством гарантовано на звернення до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю справ.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд відмовляє в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Так згідно з ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання чи місце знаходження, рухоме або нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи-відповідача.

Однак, п. 8.1 контракту №UA-009-2009 від 12.05.2009 передбачено, що всі та будь-які спори між сторонами мають вирішуватися шляхом переговорів. Якщо виявиться неможливим досягнути згоди щодо предмету спору шляхом переговорів, такий спір має бути вирішено відповідно до регламенту ЮНСІТРАЛ. Місце арбітражу буде м. Варшава, ОСОБА_5.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Разом з тим, п. 5 Розяснення Президії Вищого господарського суду України N 04-5/608 від 31.05.2002 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» господарським судам слід враховувати, що сторони зовнішньоекономічного договору мають право передбачити у ньому або шляхом укладення окремої угоди (арбітражна умова, арбітражне застереження) передачу спорів, що виникають з такого договору, на вирішення третейського суду (постійно діючого або створеного для вирішення конкретного спору - ad hoc). Ця домовленість повинна чітко визначати, який саме орган вирішення спорів обрали сторони: Міжнародний комерційний арбітражний суд, Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України або інший третейський суд в Україні чи за кордоном. Господарський суд може порушити провадження зі справи у випадку наявності у зовнішньоекономічному договорі арбітражної угоди, якщо визначить, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана (пункт 3 статті 2 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень ( 995_070 ), Нью-Йорк, 1958).

Відповідно до вимог, що викладені в ст. 2 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10 червня 1958 року) набула чинності для України 10 січня 1961 року, суд при вирішенні питання щодо передачі справи на розгляд арбітражу повинен був встановити дійсність арбітражної угоди (застереження), а також можливість її виконання.

Так як представник відповідача наполягав на арбітражному розгляді справи, проте не довів, який саме арбітражний суд мали на увазі сторони, укладаючи арбітражну угоду, і відповідно, що тільки цей арбітражний суд має компетенцію вирішувати даний спір.

Враховуючи положення п.8,1 контракту, в арбітражній угоді відсутній компетентний орган, не вказано назву арбітражної установи, якій надано право вирішити спір, що впливає на неможливість виконання арбітражної угоди.

При цьому, аналізуючи зміст контракту, суд встановив, що сторони при його укладанні не обрали право, що буде застосовуватися у випадку виникнення спору.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що право, яке підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до положень Договору між Україною і ОСОБА_1 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах" (ратифікований Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994) зобов'язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї договірної сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкують ці відносини вибраному ними законодавству (ст. 33 Договору).

Також ч. 2 ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право" унормовано, що у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином. Відповідно до даних правовідносин найбільш тісний зв'язок має право продавця на підставі ст. 44 вказаного Закону.

З метою встановлення норм матеріального права ОСОБА_1, а саме: положення забов'язального права, положення про купівлю продаж та поставку товарів, представниками позивача було надано юридичний висновок щодо нормативно-правових підстав стягнення компанією "DSM Nutritional Products Sp.z o.o. (ДСМ Нутрішіонал Продактс) з Товариства з обмеженою відповідальністю" Укрполіскорм" заборгованості за несвоєчасне виконання зобов'язання за контрактом № UA-009-2009 від 12.05.2009.

Тому з метою повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи, враховуючи необхідність аналізу норм матеріального права ОСОБА_1 щодо застосування законодавства до відносин між "DSM Nutritional Products Sp.z o.o. (ДСМ Нутрішіонал Продактс) та Товариством з обмеженою відповідальністю" Укрполіскорм", виникла необхідність відкласти розгляд справи.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. №3477-ІУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

В пункті 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2007 р. у справі «Макаренко проти України» суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

У зв'язку з викладеним, строк розгляду спору необхідно продовжити, внаслідок чого позовна заява підлягає розгляду у строк більший, ніж передбачено ст. 69 ГПК України, однак з дотримання критеріїв розумності строку, визначених у практиці Європейського суду з прав людини.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст.33,69,77,86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк вирішення спору.

2. Розгляд справи відкласти.

3. Наступне судове засідання призначити на "27" вересня 2016 р. о 11:00 в приміщенні господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 201.

4. Відмовити в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі.

5. Відповідачу надати господарському суду:

- відзив на позовну заяву по суті спору;

- докази в підтвердження проведення розрахунків з позивачем (за наявності).

6. У судове засідання викликати уповноважених представників сторін.

Суддя Давидюк В.К.

Друк. :

1 - в справу;

2,3- сторонам