У Х В А Л А

08.08.2016 Справа № 910/12918/15

За заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Державного підприємства "Вугілля України" ()

про банкрутство

За заявою ОСОБА_1

до Державного підприємства "Вугілля України"

про стягнення заборгованості по заробітній платі

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника ОСОБА_2 - представник

Від боржника Тимошенко О.Л. - представник, Андрусенко Ю.С. - представник

Арб. керуючий Холостий О.І.

Від ПАТ "Центренерго" Гаврись Я.Б. - представник

Від ТОВ "ДТЕК Східенерго" Дворніков А.О. - представник

Від ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" Дворніков А.О. - представник

Від ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" Воробцов Р.С. - представник

Від ПАТ "Донбасенерго" Фабрія В.В. - представник

Від ТОВ "Газенерголізинг" Швець Р.П. - представник

Від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" Липська Н.В. - представник

Від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій обл. Демиденко О.А. - представник

Від ПАТ "Державний ощадний банк України" Колісник О.В. - представник

Від ОСОБА_14 ОСОБА_15 - представник

Від ОСОБА_1 ОСОБА_15 - представник

Від ОСОБА_16 ОСОБА_15 - представник

Від ОСОБА_17 ОСОБА_15 - представник

Від ОСОБА_18 ОСОБА_15 - представник

Від ОСОБА_19 ОСОБА_15 - представник

Від ОСОБА_20 ОСОБА_15 - представник

За участю прокурора прокуратури м. Києва Греськів І.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/12918/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2015.

Оголошення про порушення провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України" було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 08.07.2015 за № 20008.

Ухвалою попереднього засідання від 08.08.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Вугілля України" на загальну суму 6 191 046 719 грн. 60 коп. Підсумкове засідання призначено на 12.09.2016.

Крім того, у судовому засіданні 08.08.2016 розглядалась заява ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, з урахуванням уточнень.

Представник ОСОБА_1 надав пояснення по суті поданої заяви.

Представник боржника та розпорядник майна щодо задоволення поданої заяви заперечили.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п.7 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, з урахуванням уточнень, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, починаючи з 27.08.2013 працювала у Відокремленому підрозділі «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України», на посаді інженера сектору по збору інформації аналітичного відділу та наказом № 5/к від 04.02.2015 звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Відокремлений підрозділ «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України» був створений на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України № 149 від 14.05.2010 та згідно з наказом Державного підприємства «Вугілля України» від 02.08.2010 № 40 «Про утворення ВП «ГІРЦ» ДП «Вугілля України». Підрозділ здійснював діяльність, яка не суперечить чинному законодавству України, статуту ДП «Вугілля України», меті та предмету діяльності, які встановлені Положенням про Відокремлений підрозділ «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України».

Розділом 3 вказаного положення визначено правовий статус підрозділу, а саме: встановлено, що підрозділ не є юридичною особою, представляє інтереси і реалізує свої цілі і завдання в межах положення і статуту підприємства.

01.04.2015 Державним підприємством "Вугілля України" було прийняте рішення щодо ліквідації Відокремленого підрозділу, про що був виданий відповідний наказ № 12 «Про ліквідацію ВП «ГІРЦ» ДП «Вугілля України» у п.1 якого визначено до 01 червня 2015 року ліквідувати ВП «ГІРЦ» та у п.4 зобов'язано бухгалтерію ВП «ГІРЦ» провести остаточні розрахунки із працівниками відокремленого підрозділу.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що сума заборгованості по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.11.2014 по 04.02.2015 становить 19 134 грн. 50 коп. без утримання податків й інших обов'язкових платежів, що підтверджується довідкою Відокремленого підрозділу «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України» за вих. № 72/15 від 31.03.2015.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З огляду на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з боржника невиплаченої заборгованості із виплати заробітної плати в розмірі 19 134 грн. 50 коп.

Також заявником заявлено вимоги, які складають середній заробіток за весь час затримки з 05.02.2015 по 10.06.2016 в розмірі 57 145 грн. 59 коп.

За змістом ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку та на яку не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 у справі № 6-139цс12.

Як роз'яснено п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги щодо стягнення з боржника середнього заробітку за весь час затримки такими, що підлягають задоволенню в заявленому розмірі 57 145 грн. 59 коп. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, суд також вважає обґрунтованими вимоги заявника щодо компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, яка, згідно наведеного у заяві розрахунку, складає 225 грн. 52 коп.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь які фактичні обставини, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, з урахуванням уточнень, у зв'язку з чим вважає за доцільне подану заяву задовольнити в повному обсязі.

Крім того, керуючись положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з Державного підприємства «Вугілля України» в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 2 756 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 32-34, 49, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Вугілля України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 01.11.2014 по 04.02.2015 в розмірі 19 134 (дев'ятнадцять тисяч сто тридцять чотири) грн. 50 коп. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), середній заробіток за весь час затримки з 05.02.2015 по 10.06.2016 в розмірі 57 145 (п'ятдесят сім тисяч сто сорок п'ять) грн. 59 коп. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 225 (двісті двадцять п'ять) грн. 52 коп. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

3. Стягнути з Державного підприємства "Вугілля України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ) в дохід Державного бюджету України 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази.

5. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна та ОСОБА_1

Суддя П.П. Чеберяк