РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016Справа №910/14026/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 39 679,91 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Діденко І.В. (дов. №Э.37.7.0.0/0-1684 від 23.12.15);

від відповідача - Чайковська Л.Б. (дов. №08-03-25/330-15 від 02.12.2015);

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхового відшкодування у розмірі 39 679,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №КІНОCPS-157A1AZ від 10.08.2015 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду у розмірі 39 679,91 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14026/16 та вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.08.2016.

15.08.2016 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ № 7/2-28/21478 від 11.08.2016 щодо інформації відповідно до страхового полісу №АС/7699515.

16.08.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано додаткові документи по справі.

30.08.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, за змістом якого не заперечує проти задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» у розмірі 39 679,91 грн.

Представник позивача з'явися у судове засідання 30.08.2016, надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача також з'явився у судове засідання 30.08.2016, позов визнав.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 30.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

10.08.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №КІНОCPS-157A1AZ (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу «Honda Civica», д.н.з. НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору страхування - з 11.08.2015 по 10.08.2016 включно (п. 9 договору).

24.08.2015 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по Московському мосту, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не забезпечив безпеку маневру, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_4, було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 72021683, виданою 5 ротою 4 батальйону УПС МВС у м. Києві.

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2015 у справі №756/12152/15-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В матеріалах справи міститься повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 25.08.2015, відповідно до якого страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 24.08.2015, та просив виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до звіту №1475/08/15 від 01.09.2015 про оцінку колісного транспортного засобу, проведеного оцінювачем ОСОБА_4 (кваліфікаційний сертифікат 00124/Х від 21.07.2001) та експертом ОСОБА_5 (свідоцтво МУЮ №1315 від 23.12.2008) вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Honda Civica», д.н.з. НОМЕР_1, складає 56 685,58 грн.

Згідно зі звітом №356-6979072-А від 10.12.2015 про визначення вартості складових, які можуть бути демонтовані з автомобіля НОМЕР_4, для подальшого їх використання, складеного оцінювачем ОСОБА_6 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16829/14 від 15.08.2014), вартість складових, які можуть бути демонтовані з автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП для подальшого використання, складає 15 636,80 грн.

Відповідно до страхового акту № И-990 від 15.09.2015 сума страхового відшкодування до виплати складає 70% дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку та становить 39 679,91 грн.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту № И-990 від 15.09.2015, була здійснена виплата страхового відшкодування на рахунок страхувальника (вигодонабувача), що підтверджується платіжним дорученням №3095 від 16.09.2015.

Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» грошові кошти у розмірі 39 679,91 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 у справі № 910/3023/13, та постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

Матеріалами справи підтверджено, що сума страхового відшкодування до виплати складає 70% дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку та становить 39 679,91 грн., що вбачається зі страхового акту № И-990 від 15.09.2015.

Вказана сума страхового відшкодування у розмірі 39 679,91 грн. була виплачена позивачем на рахунок страхувальника (вигодонабувача), що підтверджується платіжним дорученням №3095 від 16.09.2015, на підставі повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 25.08.2015.

Вина особи ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_5, встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2015 у справі №756/12152/15-п.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/7699515, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_6.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АС/7699515 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 0 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 39 679,91 грн., а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 39 679,91 грн.

Як зазначено вище, відповідач, в особі його повноважного представника, позов у розмірі 39 679,91 грн. визнав.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, а також не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, код 33248430) суму страхового відшкодування у розмірі 39 679 (тридцять дев'ять тисяч шістсот сімдесят дев'ять) грн. 91 коп. та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 05.09.2016.

Суддя В.О. Демидов