ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Справа № 915/819/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Косінчук О.М.,

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (ідентифікаційний код 14360570),

49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50,

адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800,

до Товариства з обмеженою відповідальністю НИКЧЕЙЗ,

54007, м. Миколаїв, вул. Квітнева, 9 (ідентифікаційний код 38694541),

про стягнення грошових коштів у сумі 1 976 772,45 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю НИКЧЕЙЗ про стягнення грошових коштів у сумі 1 976 772,45 грн., з яких:

- 1 000 000,00 грн. заборгованість за кредитом за період з 27.07.2015 року по 05.05.2016 року за Договором банківського обслуговування б/н від 07.10.2014 року;

- 518 723,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 11.07.2015 року по 05.05.2016 року;

- 458 049,04 грн. пеня за період з 31.07.2015 року по 05.05.2016 року.

Ухвалою суду від 26.07.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.08.2016 року.

Ухвалою суду від 08.08.2016 року розгляд справи відкладено на 22.08.2016 року у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

22.08.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання 22.08.2016 року не забезпечив.

19.08.2016 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 22.08.2016 року не забезпечив, відзив по суті спору не подав. Ухвали суду від 26.07.2016 року та від 08.08.2016 року, направлені на адресу відповідача, повернуті поштовою установою до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 33-35, 50-52).

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю НИКЧЕЙЗ зареєстровано за адресою: 54007, м. Миколаїв, вул. Квітнева, 9, суд дійшов висновку про вчинення всіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

07.10.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю НИКЧЕЙЗ (далі Клієнт, відповідач) була підписана заява про відкриття рахунку (далі Заява) (а.с. 14).

Відповідно до Заяви відповідач приєднався до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (далі ОСОБА_2, позивач), що розміщені в мережі Інтернет, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 07.10.2014 року (далі Договір).

Відповідно до Договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт овердрафту на поточний рахунок 3054 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк; інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інше), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Своїм підписом відповідач приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в ОСОБА_2 та правилах надання банківських послуг, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між сторонами можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих угод чи додаткових угод до Договору, так і шляхом обміну інформацією з питань банківського обслуговування з відповідачем через web-сайт позивача www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua чи інший інтернет/sms-ресурс, вказаний Банком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобовязальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1069 ГПК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до п. 3.2.4.1.1 ОСОБА_2 за наявності вільних грошових ресурсів зобовязується здійснити овердрафтове обслуговування Позичальника, яке у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Позичальника, зазначеному в Заяві, відкритому в Банку, за рахунок кредитних коштів у межах Ліміту, встановленого відповідно з п. 3.2.4.1.3 Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.4.1.3 ОСОБА_2 Ліміт, за умовами Договору, - сума грошових коштів, в межах якої ОСОБА_2 зобовязується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

В період дії Договору Ліміт перераховується Банком не менше одного разу на місяць не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в разі настання умов, викладених у п. 3.2.4.2.3.4 Договору. Ліміт змінюється без підписання договорів про внесення змін до Договору (якщо інше не буде погоджено сторонами), про що ОСОБА_2 направляє позичальнику повідомлення Банку із зазначенням розміру і дати зменшення або збільшення Ліміту.

Відповідно до п. 3.2.4.1.2 ОСОБА_2 кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті процентів та винагороди.

На виконання умов Договору відповідачу був встановлений та наданий кредитний ліміт в розмірі 1 000 000,00 грн., на поточний рахунок 3054, що підтверджується Довідкою про розмір встановлених кредитних лімітів від 13.07.2016 року (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався кредитними коштами, проте, прострочив виконання свого зобовязання за даним договором з вчасного повернення кредиту, що підтверджується виписками по рахунку, в яких зазначено про винесення 27.07.2015 року на прострочку кредиту коштів в розмірі 1 000 000,00 грн. (а.с. 23).

21.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням, в якому заявив вимогу про негайну сплату заборгованості за договором в розмірі 1 000 000,00 грн., а також простроченої заборгованості по відсоткам та пені (а.с. 25). Факт направлення вказаного повідомлення підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, поштовою квитанцією та списком згрупованих поштових відправлень (а.с. 26-27).

Станом на день розгляду справи відповідачем не спростовано факт наявності вказаної заборгованості, як і не подано суду доказів оплати боргу. Отже, вимога про стягнення суми основної заборгованості з відповідача в розмірі 1 000 000,00 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування коштами в сумі 518 723,41 грн. за період з 11.07.2015 року по 05.05.2016 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 3.2.4.4.1 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня останній сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку процентів:

- по першому дню використання кредиту відсотки розраховуються за процентною ставкою інтервалу 1-3 дня,

- у разі непогашення кредиту після закінчення 3 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу 4-7 днів,

- у разі непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу 8-15 днів,

- у разі непогашення кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу 16-30 днів,

- у разі непогашення кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 31-го дня встановлюється підвищена процентна ставка, визначена в п. 3.2.4.4.2 Договору.

Як вбачається з поданого суду розрахунку, позивачем правильно розраховано та правомірно відповідно до вимог вищевказаних положень ОСОБА_2 застосовано процентні ставки за користування кредитом у відповідних періодах.

Детальний розрахунок заборгованості по відсотках наявний в матеріалах справи (а.с. 22-23).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 11.07.2015 року по 05.05.2016 року в сумі 518 723,41 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором в сумі 458 049,04 грн. за період з 31.07.2015 року по 05.05.2016 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.2.4.5.1 ОСОБА_2 при порушенні відповідачем будь-якого з зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.4.2.2.2, 3.2.4.4.1- 3.2.4.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. 3.2.4.1.2, п. 3.2.4.2.2.3, п. 3.2.4.2.3.4, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У разі реалізації позивачем права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в п. А6 ОСОБА_2, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.4.5.4 ОСОБА_2 встановлено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачений п. 3.2.4.5.1, п. 3.2.4.5.2, п. 3.2.4.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Положення п. 6 ст. 232 ГК України відносно нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання зобов'язання в межах шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, застосовуються до відповідних правовідносин у випадку, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що розрахунок здійснено виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Розрахунок є арифметично правильним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 29 651,59 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НИКЧЕЙЗ (54007, м. Миколаїв, вул. Квітнева, 9, ідентифікаційний код 38694541) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ідентифікаційний код 14360570):

- 1 000 000,00 грн. (один мільйон грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом за період з 27.07.2015 року по 05.05.2016 року за Договором банківського обслуговування б/н від 07.10.2014 року;

- 518 723,41 грн. (пятсот вісімнадцять тисяч сімсот двадцять три грн. 41 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 11.07.2015 року по 05.05.2016 року;

- 458 049,04 грн. (чотириста пятдесят вісім тисяч сорок девять грн. 04 коп.) пені за період з 31.07.2015 року по 05.05.2016 року;

- 29 651,59 грн. (двадцять девять тисяч шістсот пятдесят одна грн. 59 коп.) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 26.08.2016 року.

Суддя В.О. Корицька