ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 серпня 2016 року Справа № 5002-16/5298-2011
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Вовка І.В.,

Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на ухвалугосподарського суду Київської області від 06.04.2016 р.
та на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 р.
у справі№5002-16/5298-2011 господарського суду Київської області
за скаргоюДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
провизнання неправомірною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доОрендного підприємства "Кримтеплокомуненерго"
простягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

8 лютого 2016 року до господарського суду Київської області від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надійшла скарга №31/13-389 від 04.02.2016 про визнання неправомірною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України під час виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.02.2012 р. у справі №5002-16/5298-2011.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2016 р. у справі № 5002-16/5298-2011 скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що призвело до невиконання наказу

господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.02.2012 р. у справі № 5002-16/5298-2011 про стягнення грошових коштів з Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 р. у справі № 5002-16/5298-2011 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 06.04.2016 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими актами господарських судів попередніх інстанцій, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2015 р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 р. у справі № 910/26866/15.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

У порушення наведених приписів ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України скаржником не додано до касаційної скарги доказів сплати судового збору, проте заявлено клопотання про відстрочення його сплати.

У вказаному клопотанні скаржник посилається на те, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове-касове обслуговування якої відповідно до бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що суд може відстрочити сплату судового збору за наявності виключних обставин. При цьому, обов'язок доведення виключних обставин для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору покладається на скаржника.

Проте, в даному випадку, на підтвердження заявленого клопотання скаржником не надано суду жодних доказів.

В свою чергу, згідно із ст. 1118 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга у випадках, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 107 цього

кодексу, розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

Однак, в доданих до касаційної скарги матеріалах також відсутні і будь-які докази, що підтверджували б можливість сплати скаржником судового збору протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги, тобто до прийняття господарським судом касаційної інстанції постанови за результатами розгляду відповідної касаційної скарги.

За таких обставин клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 06.04.2016 р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 р. у справі №5002-16/5298-2011 задоволенню не підлягає.

Пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не сплачено судовий збір у встановленому порядку і розмірі, що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господрського процесуального кодексу України, є підставою для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення скаржникові.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 06.04.2016 р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 р. у справі № 5002-16/5298-2011 підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 06.04.2016 р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 р. у справі №5002-16/5298-2011.

2.Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 06.04.2016 р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 р. у справі №5002-16/5298-2011 повернути скаржнику.

3.Справу №5002-16/5298-2011 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді І.В. Вовк

В.П. Селіваненко