ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р.Справа № 922/2465/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків,
до Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини", м.Харків,
про стягнення 19817,80 грн.
за участю представник:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 244 від 09.02.2016р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" заборгованості за спожитий природний газ за умовами Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-БО-11913 від 14.09.2015р. у розмірі 15633,26 грн., пені у розмірі 3172,58 грн. та інфляційних витрат у розмірі 766,03 грн. Судовий збір позивач просить стягнути з відповідача.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 26.08.2016р., відповідач позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" визнав у повному обсязі та просив розглядати справу без присутності представника відповідача, у зв'язку з відрядженням юрисконсульта, а також враховуючи згоду з позовними вимогами позивача.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.08.2016р., представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

14.09.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (постачальник, позивач у справі), Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз" (газорозподільне підприємство) та Національним науковим центром "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (споживач, відповідач у справі) було укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-БО-11913, за умовами якого позивач зобов'язався поставити природний газ відповідачу в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб відповідача, а відповідач зобов'язався оплатити вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 1 Додатку № 3 до Договору, договірний обсяг постачання природного газу у 2015 році передбачено 6,928 тис. куб.м. Плановий обсяг у грудні 2015 року - 3,833 тис. куб.м. (зі змінами, внесеними Додатковою угодою від 25.12.2015р.).

Згідно з п. 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання

газу, визначеного в додатку № 3 Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 10.1. Договору, даний Договір набуває чинності з дати його підписання, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини в частині постачання природного газу з 01.07.2015р. та укладається на строк до 31.12.2015р.

Пункт 3.6. Договору передбачає, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу і технічного акту приймання-передачі природного газу) за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним підприємством відповідно до пункту 2.5. розділу II Договору.

Згідно п. 3.9. Договору, акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Як вбачається з матеріалів справи, за підсумками надання послуг з газопостачання у грудні 2015 року сторонами було підписано два акти приймання-передачі природного газу, зокрема:

- Акт приймання-передачі природного газу № Х від 22.12.2015р., відповідно до якого позивачем у період з 01.12.2015р. по 22.12.2015р. були передані відповідачу 3,833 тис. куб.м. природного газу вартістю 34398,58 грн.

- Акт приймання-передачі природного газу № Х від 31.12.2015р., відповідно до якого позивачем у період з 23.12.2015р. по 31.12.2015р. були передані відповідачу 1,742 тис. куб.м. природного газу вартістю 15633,26 грн.

Підписані сторонами акти приймання-передачі за вищевказаний період свідчать про факт отримання відповідачем послуг з постачання природного газу.

Таким чином, позивач на виконання умов Договору надав відповідачу послуги з постачання природного газу за регульованим тарифом у грудні 2015 року загальним обсягом 5,575 тис. куб.м. на суму 50031,84 грн.

28.12.2015р. відповідачем було оплачено вартість природного газу, спожитого за період з 01.12.2015р. по 22.12.2015р., згідно з Договором № 2015/ТП-БО-11913 від 14.09.2015р., на суму 34398,58 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № 8 за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р.

Обсяги спожитого природного газу за період з 23 по 31 грудня 2015 року залишились несплаченими, внаслідок чого сума основного боргу по вищезазначеному Договору складає 15633,26 грн. за отриманий відповідачем з 23.12.2015р. по 31.12.2015р. природний газ у обсязі 1,742 тис. м.куб.

23.06.2016р. позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу за № 1751 щодо сплати у семиденний строк суми заборгованості, яка утворилася за Договором № 2015/ТП-БО-11913 від 14.09.2015р. Проте, коштів або відповіді на вимогу позивач не отримав.

24.05.2016р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період: грудень 2015р. за Договором, в якому відповідач підтвердив наявність заборгованості за спожитий природний газ у сумі 15633,26 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 6.2.2. укладеного між сторонами Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 3172,58 грн. пені, 245,93 грн. - 3% річних та 766,03 грн. інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 19817,80 грн., у тому числі: 15633,26 грн. основного боргу, 3172,58 грн. пені, 245,93 грн. - 3% річних та 766,03 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач повністю визнав заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (61023, м.Харків, вул.Пушкінська, 83; п/р 6247, № 6247 у ГУДКСУ у Харківській області; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м.Харків, вул.Москалівська, 57/59; п/р 8 в АБ "Кліринговий дім" м.Київ, МФО 300647; ) - заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 15633,26 грн.; пеню у розмірі 3172,58 грн.; 3% річних у розмірі 245,93 грн.; інфляційні витрати у розмірі 766,03 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_2