РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016Справа №910/12423/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістик"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

Про визнання протиправним рішення

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Могильницька І.М. - представник

Від відповідача Бугаєнко Ю.М. - представник

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автологістик" звернулоья до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про визнання протиправним рішення.

Ухвалою суду від 08.07.2016 порушено провадження у справі № 910/12423/16 та призначено до розгляду на 20.07.2016.

20.07.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про зміну позовних вимог.

20.07.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві.

В судовому засіданні 20.07.2016 оголошено перерву до 27.07.2016.

В судове засідання 27.07.2016 представник позивача з'явився, надав суду додаткові усні пояснення по справі.

В судове засідання 27.07.2016 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

Ухвалою суду від 27.07.2016 відкладено розгляд справи на 17.08.2016.

16.08.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

17.08.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано додатковий відзив.

В судовому засіданні 17.08.2016 оголошено перерву до 23.08.2016.

В судове засідання 23.08.2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 23.08.2016 представник відповідача з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 23.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2015 р. між ТОВ «Автологістик» та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено договір страхування відповідальності експедитора №312.994039383.0086.

Відповідно до п. 1 розділу II Договору страхування відповідальності експедитора предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника (ТОВ «Автологістик»), що не суперечать закону, пов'язані з наданням послуг по перевезенню та/або експедируванню вантажів на умовах: міжнародних транспортних конвенцій, що застосовуються в обов'язковому порядку чи в силу умов договору; стандартних правил надання послуг, що узгоджені Асоціаціями експедиторів та перевізників країни Страхувальника; державного транспортного законодавства відповідної країни; інших документів, зазначених в страховому сертифікаті.

Страхуванням забезпечуються наступні ризики: відповідальність за майно - настання відповідальності Страхувальника за втрату, нестачу, ушкодження або псування майна під час доставки; договірна відповідальність ( відповідальність за помилки та недогляди персоналу) - настання відповідальності Страхувальника за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань, включаючи: запізнення доставки майна; невиконання інструкцій відправника; неправильне оформлення документів; неправильне засилання тощо.

01 січня 2014 р. був укладений договір № 015/01/2014 між ТОВ «Автологістик» та AllgaerTranslogGmbH&Co.KG, відповідно до умов якого ТОВ «Автологістик» зобов'язується здійснити організацію виконання за рахунок та за дорученням Клієнта (AllgaerTranslogGmbH&Co.KG) послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за цими перевезеннями з іншими підрядниками .

Відповідно до п. 3.10.Договору експедитор відповідає за збереження прийнятого до перевезення вантажу при його доставці від вантажовідправника до вантажоодержувача.

Відповідно до умов договору-заявки від 30 листопада 2015 р., укладеного на підставі договору № 015/01/2014 від 01.01.2014 р., ТОВ «Автологістик» зобов'язувалось здійснити організацію доставки вантажу від вантажовідправника AllgaerTranslogGmbH&Co.KG за адресою: 42579, Німеччина, м. Хайлигенхаус, Зельбекер штрассе, 17 - вантажоодержувачу ООО LS за адресою: РФ, Краснодарський край, хутір Леніна.

30 листопада 2015 р. ТОВ «Автологістик» було укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №275 з перевізником Kumanov Logistic Ltd (адреса реєстрації: Болгарія, Варна, с. Аврен, вул. Пірін, 5. Відповідно до договору- заявки до вказаного договору Експедитор (ТОВ «Автологістик») доручив Перевізнику (Kumanov Logistic Ltd ), а Перевізник зобов'язаний організувати за винагороду в інтересах Експедитора здійснити міжнародні перевезення вантажу від вантажовідправника AllgaerTranslogGmbH&Co.KG за адресою: 42579, Німеччина, м. Хайлигенхаус, Зельбекер штрассе, 17 - вантажоодержувачу ООО LS за адресою: РФ, Краснодарський край, хутір Леніна у строк до 8:00 год. 21 грудня 2015 р. Перевізником до договору про надання транспортно-експедиційних послуг було надано копії наступних документів: копія свідоцтва про реєстрацію в торговому реєстрі Республіки Болгарія № 3015 від 20.04.2012 року, копія ліцензії № 12293002 виданої Міністерством транспорту та інформаційних технологій Республіки Болгарія; копія договору страхування перевізника № 0301 8354/0469 від 26.11.2015, копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів на тягач та напівпричіп.

Позивач зазначає, що 11 грудня 2015 транспортний засіб перевізника Kumanov Logistic Ltd отримав та завантажив вантаж в місці завантаження вантажу Німеччина 0-42579. Після завантаження транспортний засіб повинен був рухатись в напрямку прикордонного переходу Берестовиця-Бобровники.

У період з 12 по 14 грудня 2015 водій перевізника не виходив на зв'язок.

15 грудня 2015 р. після того, як було виявлено, що автомобіль перевізника не прибув на митницю у встановлений строк, ТОВ «Автологістик» листом вих. 1048 повідомило Замовника AllgaerTranslogGmbH&Co про зникнення вищевказаного транспортного засобу разом з вантажем..

Одночасно з вказанимилбббб діями Товариством було вжито заходів для повідомлення Страховика ТОВ «Автологістик» ПАТ «ПЗУ Україна».

15 грудня 2015 р. заявою вих. 1066 Товариство повідомило Відділ поліції ГУНП в Житомирській області про вчинення злочину. Вказана заява було прийнята та інформація про злочин була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006553.

17 грудня 2015 р. було направлено лист вих. №1075 у страхову компанію Перевізника «Лев Інс» з прохання підтвердити дійсність страхових полісів перевізника.

17 грудня 2015 Товариство подало заяву про вчинення злочину до поліції Німеччини вих.. № 1074 та заяву про злочин в поліцію Болгарії.

17 грудня 2015 Товариство отримало претензію про відшкодування вартості втраченого вантажу в розмірі 89 235, 69 євро. Для забезпечення вказаного відшкодування Товариство 15 січня 2016 р. звернулось до перевізника Kumanov Logistic Ltd з вимогою сплати на користь Товариства борг в сумі 89 235,69 євр.

22 грудня 2015 р. Товариство звернулось до ІІАТ «ПЗУ України» з повідомленням про відкриття кримінального провадження по факту викрадення вантажу та з вимогою дотриматись вимог договору страхування щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування протягом 20 робочих днів, а саме 11 січня 2015.

23 лютого 2016 р. Товариство направило ПАТ «ПЗУ України» лист-попередження з вимогою до Страховика виконати свої договірні зобов'язання та прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. 15 березня 2016 р. ГІАТ «ПЗУ України» направило відповідь Товариству з повідомленням про те, що Страховик прийме рішення після отримання відповіді на претензію до Kumanov Logistic Ltd від 15.01.2016.

03 березня 2016 Директору Департаменту страхового регулювання та нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг України було направлено скаргу на бездіяльність ПАТ «ПЗУ України»

21 квітня 2016 р. ПАТ «ПЗУ Україна» листом вих. №2506-3 повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування посилаючись на п.п. п) п.1 розділу III Обмеження страхування Договору страхування: «видача вантажу неправомірному одержувачу».

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на думку позивача відповідачем було необґрунтовано відмовлено у виплаті страхового відшкодування

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки в даному випадку вбачається, що відповідальність позивача як експедитора в даному перевезенні вантажу взагалі не наступила, оскільки незаконне заволодіння вантажу було здійснено невідомими особами шляхом обману.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про страхування", Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.. 16 ЗУ "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.. 6 ЗУ "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. ( ст.. 8 ЗУ "Про страхування")

Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідач зазначив, що з метою перевірки поданої відповідачем інформації та з'ясування обставин, відповідач звернувся із запитом до перевізника .

Як вбачається із матеріалів справи, а саме листа №012/29.03.2016 р., перевізником Kumanov Logistic Ltd, не укладалися договори із позивачем, крім того Kumanov Logistic Ltd не володіє транспортним засобом "Рено" з державним реєстраційним номером В1347ВВ та напівпричепом В0217ЕС.

Враховуючи вище зазначене та умови договору відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до п. 1 розділу І Терміни Договору страхування, правомочний одержувач - фізична або юридична особа, яка зафіксована в дорожньо-транспортній накладній, як вантажоодержувач, і володіє правом власності на вантаж або уповноважена належним чином іншою юридичною або фізичною особою на одержання вантажу.

Відповідно п. 1 розділу ІІІ Обмеження страхування Договору страхування, страховик не відшкодовує збитки, які виникли в результаті - видачі вантажу неправомірному одержувачу.

Згідно п. 1 розділу ХІ відмови у виплаті страхового відшкодування Договору страхування , страховик може повністю або частково відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку настання подій, передбачених розділом ІІІ Договору страхування.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вище зазначене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 26.08.2016

Суддя Л.В.Прокопенко