ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа № 925/758/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут"

до Драбівської центральної районної лікарні

про стягнення 105 186 грн.81 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 105 186 грн.81 коп., зокрема 78 549 грн. 93 коп. боргу за поставлений відповідачу у січні-березні 2016 року природний газ по договору № 04/17393/БО-16 від 06.04.2016, інфляційні втрати за час прострочення відповідачем виконання грошових

зобов'язань за Договором в розмірі 7 816 грн. 65 коп., 3% річних за період з 06 лютого 2016 року по 04 липня 2016 року в розмірі 1275 грн. 02 коп. та пеню в сумі 17545 грн. 21 коп. за цей же період.

В процесі розгляду спору до прийняття судом рішення позивач подав заяви: 1) від 10 серпня 2016 року про збільшення розміру позовних вимог до суми 17 545 грн. 22 коп. у звязку із збільшенням пені на 0,01 грн.; 2) від 29 серпня 2016 року про зменшення розміру позовних вимог у звязку з тим, що 27.07.2016 відповідач частково виконав свої зобовязання з оплати природного газу, поставленого в січні-березні 2016 року по договору № 04/17393/БО-16 від 06.04.2016, сплативши позивачу 78 422 грн. 59 коп. боргу, та позивач просить стягнути з відповідача 127 грн. 34 коп. основного боргу за природний газ, інфляційні втрати за час прострочення відповідачем виконання грошових зобовязань за Договором в розмірі 7 403 грн. 96 коп., 3% річних за період з 06.02.2016 по 29.08.2016 в розмірі 1 417 грн. 02 коп. та пеню в розмірі 19 036 грн. 20 коп. за цей же період, а всього суму 27 984 грн. 52 коп.; 3) від 30.08.2016 про зменшення розміру позовних вимог у звязку з тим, що 22.08.2016 відповідач повністю сплатив борг за природний газ, сплативши позивачу 127 грн. 34 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача 7 403 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 1 417 грн. 02 коп. 3 % річних та пеню в розмірі 19 036 грн. 20 коп.; 4) клопотання про повернення судового збору на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір" у звязку із зменшенням позивачем розміру позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, однак вказав, що станом на 27.07.2016 погашено борг за природний газ в сумі 78422,59 грн.; позовні вимоги в частині стягнення санкцій за прострочення виконання зобовязання не визнає та вказує, що борг виник у звязку з тим, що у відповідача відсутній додаток до Договору № 2 від 06.04.2016, тому відповідач не зміг сплатити кошти та вважає, що сплата коштів за природний газ відбувалася з простроченням не з вини відповідача, оскільки кошти сплачуються по кошторису, однак їх виділяється недостатньо, тому відсутні підстави на стягнення штрафних санкцій.

У судовому засіданні оголошувалася перерва із 18.08.2016 по 30.08.2016 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні:

представник позивача підтримала заяви про зменшення розміру позовних вимог та про повернення судового збору, підтримала позов у загальній сумі 27 857,18 грн., заперечила проти зменшення суми пені вважаючи, що підстави для такого зменшення відсутні, позивачу завдаються збитки неналежним виконання зобовязань і з нього також стягуються штрафні санкції постачальником газу; просила повернути судовий збір позивачу відповідно до зменшеного розміру позовних вимог;

представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що борг повністю сплачений, прострочення сплати сталося не з вини відповідача, тому відповідач заперечує проти стягнення санкцій і просить їх скасувати.

У судовому засіданні 30.08.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

06 квітня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (Постачальник за договором, позивач у справі) та Драбівська центральна районна лікарня (Споживач за договором, відповідач у справі) укладали ОСОБА_4 04/17393/БО-16 постачання природного газу (далі - ОСОБА_4), за умовами якого Постачальник зобовязався поставити Споживачу у 2016 році

природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним Договором, а Споживач зобов'язався прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

ОСОБА_4 набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися між Сторонами з 01 січня 2016 року та діє по 31 грудня 2016 року, а частині не виконаних зобов'язань - до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

В пункті 2 Договору визначена ціна газу та вказано, що загальна вартість 1000 куб.м газу з урахуванням тарифів на його транспортування, постачання становить 8203 грн. 20 коп. з урахуванням ПДВ.

Згідно пункту 3.1 Договору оплата планових обсягів газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами у національній валюті за ціною, визначеною в п. 2.2 цього Договору, не пізніше п'ятого числа місяця наступного за звітним (п. п.).

В пункті 4.3. Договору визначено, що приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід'ємними частинами цього Договору і які є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Згідно пунктів 7.2, 7.2.1 Договору в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що ОСОБА_4 набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини що склалися між сторонами з 01 січня 2016 року та діє по 31 грудня 2016 року, а в частині не виконаних зобов'язань - до їх повного виконання.

Також сторони підписали Додаткові договори № 1, № 2 від 06.04.2016, якими визначено, що з 01 лютого 2016 року ціна 1000 куб.м газу з урахуванням тарифів на його транспортування, постачання становить 8012 грн. 40 коп. з урахуванням ПДВ, з 01 березня 2016 року ціна 1000 куб.м газу становить 8031 грн. 60 коп. з урахуванням ПДВ.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в січні 2016 року 9560 куб.м природного газу за ціною 8203,20 грн. за 1000 куб.м., в лютому 2016 року - 7374 куб.м природного газу за ціною 8012 грн. 40 коп. за 1000 куб.м., у березні 2016 року - 6631 куб.м природного газу, що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання - передачі природного газу, копії яких додані до позовної заяви.

Загальна вартість природного газу, поставленого відповідачу в січні 2016 року, становить 78 422 грн. 60 коп., вартість газу, поставленого в лютому 2016 року, становить 59 083 грн. 44 коп., вартість природного газу, поставленого в березні 2016 року, становить 53 257 грн. 54 коп.

За доводами позивача станом на 04 липня 2016 року за Драбівською ЦРЛ рахувався борг за природний газ по договору № 04/17393/БО-16 від 06 квітня 2016 року, поставлений протягом січня - березня 2016 року, в сумі 78 549 грн. 93 коп., оскільки відповідач здійснював сплату коштів із значним простроченням встановлених в Договорі строків, починаючи із квітня 2016 року. У звязку з несплатою відповідачем коштів за отриманий природний газ позивач звернувся з позовом до господарського суду, в якому просив стягнути з відповідача борг та пеню, інфляційні втрати і 3 проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання.

27.07.2016 відповідач перерахував на рахунок позивача кошти в загальній сумі 78 422 грн. 59 коп. по платіжних дорученнях № 605, № 607, № 608. Залишок боргу відповідача склав 127 грн. 34 коп. Цю суму боргу позивач просив стягнути з відповідача у Заяві про зменшення розміру позовних вимог від 29.08.2016. Загалом позивач у заяві вказав, що він зменшив розмір позовних вимог у даній справі з 105 186 грн. 82 коп. до 27 984 грн. 52 коп., що складається із 127 грн. 34 коп. боргу, 19036 грн. 20 коп. пені, 7403 грн. 96 коп. інфляційних втрат та 1417 грн. 02 коп. 3 % річних за період з 06.02.2016 по 29.08.2016.

У судовому засіданні 30.08.2016 представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог у звязку з тим, що 22.08.2016 відповідач повністю сплатив борг за природний газ, тому позивач просить стягнути з відповідача 7 403 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 1 417 грн. 02 коп. 3 % річних та 19 036 грн. 20 коп. пені.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд приходить до такого.

В процесі розгляду спору, до прийняття рішення у справі, позивач подав три заяви про зменшення розміру позовних вимог та в кінцевому результаті позовні вимоги позивача складаються із вимог про стягнення з відповідача 7 403 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 1 417 грн. 02 коп. 3 % річних та 19 036 грн. 20 коп. пені, а всього 27 857 грн. 18 коп.

Зменшення чи збільшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим статтею 22 ГПК України, відповідна заява оформлена позивачем у письмовому вигляді та додана до матеріалів справи, тому позов розглядається у зменшеній позивачем 27 857 грн. 18 коп.

Укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 № 04/17393/БО-16 постачання природного газу від 06 квітня 2016 року за своєю правовою природою є договором поставки. Він підписаний повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками підприємств, містить всі істотні умови для договорів даного виду, його дійсність сторонами визнається.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статей 173, 174, 193, 202 ГК України, статей 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України, статтями 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Судом встановлено і відповідачем підтверджено, що станом на момент прийняття рішення борг відповідача за поставлений йому природний газ у березні 2016 року відсутній.

Договором передбачено обовязок відповідача сплачувати позивачу кошти за поставлений природний газ не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним, однак відповідач перераховував кошти із простроченням, що підтверджується даними відповідача про перерахування коштів, вказаними у відзиві на позов, які співпадають із даними позивача у розрахунках позовних вимог.

В пункті 7.2.1. Договору сторони передбачили розмір пені за порушення відповідачем порядку та строків оплати поставленого газу. Пеня нарахована позивачем на прострочену суму та за період, коли фактично існувала така заборгованість, по 29.08.2016, однак при розрахунку пені не враховано погашення 22.08.2016 боргу в сумі 127,34 грн. Тому з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 19 035 грн. 45 коп.

Вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по 29.08.2016 та інфляційних втрат по липень 2016 року підлягають задоволенню відповідно до припису статті 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат позивачем виконаний вірно, тому з відповідача підлягають стягненню та інфляційні втрати в сумі 7403 грн. 96 коп. по липень 2016 року. При розрахунку трьох процентів річних також не враховано погашення 22.08.2016 боргу в сумі 127,34 грн. Тому з відповідача підлягають стягненню три проценти річних в сумі 1416 грн. 94 коп.

Заслухавши пояснення представників відповідача, судом встановлено, що прохання відповідача у відзиві на позов про скасування штрафних санкцій є фактично проханням звільнити відповідача від сплати всіх нарахованих сум: пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат чи зменшити їх розмір. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на відсутність його вини у сплаті коштів за природний газ із простроченням.

Клопотання відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання. Тобто, застосування вказаної норми є правом суду.

Згідно частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В частині 1 статті 233 ГК України також вказано, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідно ж до частини 2 вказаної статті, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно пункту 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої викладено у статті 627 Цивільного кодексу України та полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, відповідач підписав ОСОБА_4 від 06.04.2016 та Додаткові договори до нього, тому повинен виконувати взяті на себе за цим Договором зобовязання.

Згідно статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач не вказав виняткових підстав для зменшення суми пені та не довів, що заявлена позивачем до стягнення пеня є надмірно великою. Відповідно до припису статті 617 ЦК України тривале проведення тендеру, недостатнє виділення коштів не може бути підставою для звільнення (чи часткового звільнення) відповідача від відповідальності за порушення виконання грошового зобов'язання.

Зменшення трьох процентів річних та суми інфляційних втрат чинним законодавством не передбачене взагалі, отже в цій частині клопотання відповідача також не може бути задоволене.

З огляду на викладене позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн., що складає мінімальну суму судового збору, яка повинна бути сплачена за розгляд даного спору у господарському суді. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. З огляду на викладене, позивачу підлягає поверненню із Державного бюджету України судовий збір в сумі 199 грн. 80 коп. у звязку із зменшенням розміру позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Драбівської центральної районної лікарні (19800, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Садова, 1, ідентифікаційний код 02005361) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (18000, м. Черкаси, вул. Громова, буд. 142, ідентифікаційний код 39672471) - 19035 грн. 45 коп. (дев'ятнадцять тисяч тридцять п'ять гривень 45 копійок) пені, 1416 грн. 94 коп. (тисячу чотириста шістнадцять гривень 94 копійки) три проценти річних, 7 403 грн. 96 коп. (сім тисяч чотириста три гривні 96 копійок) інфляційних втрат, 1 378 грн. (тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

3. У решті позову відмовити.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (18000, м. Черкаси, вул. Громова, буд. 142, ідентифікаційний код 39672471) із Державного бюджету України 199 грн. 80 коп. (сто девяносто девять гривень 80 копійок) судового збору у звязку із зменшенням розміру позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 31.08.2016.

Суддя А.Д. Пащенко