ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2016 Справа № 905/1810/15

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Бойко І.А., суддя Подколзіна Л.Д., суддя Матюхін В.І. при помічнику судді Буховець С.А. розглянули у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК», м. Одеса

до відповідача1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Евроінвестстрой», м. Донецьк

відповідача2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Юмекс Інвест», м. Донецьк

про: стягнення заборгованості у розмірі 3690435,98 доларів США, що еквівалентно 83490249,94 грн. та звернення стягнення на предмет застави

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача1: ОСОБА_1 за довіреністю від 07.07.2015р.;

від відповідача2: ОСОБА_1 за довіреністю від 07.07.2015р.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ФІНРОСТБАНК», м. Одеса, звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Евроінвестстрой», м. Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Юмекс Інвест», м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 3690435,98 доларів США, що еквівалентно 83490249,94 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 3383000,00 доларів США, прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 307435,98 доларів США. та звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору №155 від 03.04.2013р., клопотання №57 від 03.04.2013р., меморіальний ордер №TR.35659.405.161 від 03.04.2013р., банківські виписки, договір застави товарів в обороті/біологічних активів від 03.04.2013р. Відповідність зазначених копій оригіналам підтверджена підписом представника позивача ОСОБА_2, який за довіреністю №42 від 01.07.2015р. уповноважений завіряти, подавати від імені Банку будь-які документи та їх копії. Крім того, позовна заява та додані до неї копії кредитного договору та додаткових угод прошити та скріплені підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк» ОСОБА_3 та печаткою Банку. В такому ж порядку засвідчені копії клопотання відповідача про надання коштів в рамках відкриття кредитної лінії та меморіального ордеру.

09.11.2015р. через канцелярію суду відповідач надав клопотання №364 від 09.11.2015р. про призначення судової економічної експертизи. Відповідач вважає за необхідне поставити перед експертом питання, повязані із встановленням факту наявності заборгованості за кредитним договором, відповідності розрахунку його умовам, розміру застосованої відсоткової ставки та методу її нарахування; встановленням факту виконання сторонами зобовязань за договором; відповідності внутрішнього відображення банком операцій з надання кредиту, нарахуванню та обліку відсотків.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.11.2015р. провадження у справі №905/1810/15 було зупинене, у звязку з призначенням судової економічну експертизи, проведення якої було доручено Центру судових експертиз ТОВ «Аудиторська фірма «Інстай» ОСОБА_4 (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 12).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.08.2016р. провадження у справі №905/1810/15 поновлено, справу призначено до судового розгляду, у звязку з надходженням до господарського суду 06.07.2016р. повідомлення про неможливість проведення експертизі №2/06-16 від 17.06.2016р.

У повідомленні про неможливість проведення експертизи №2/06-16 від 17.06.2016р. судовий експерт ОСОБА_4 зазначила, що на експертизу не надані, ані первинні документи, ані банківські виписки по поточному рахунку №0115.840 ТОВ «Євроівестстрой», що документально підтверджують видачу кредиту та зарахування кредитних коштів Позичальнику. Для проведення експертизи не надані документи, що підтверджують видачу кредиту у відділенні «ДРУ» АТ «Фінростбанк» (м. Донецьк), а також документи відображення заборгованості за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Фінростбанк» (м. Одеса) та її наявність станом на дату звернення з позовною заявою до суду. У звязку з невиконанням клопотання експерта і не наданням необхідних документів на дослідження, експерт не має можливості провести розрахунки щодо заборгованості по кредиту, відсоткам, здійснити розрахунки відсоткової ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту.

Згідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.08.2016р. з розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя Бойко І.А., суддя Подколзіна Л.Д., суддя Матюхін В.І.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання від 11.08.2016р. про надсилання процесуальних документів з додатками. Також, через канцелярію суду надав лист від 17.08.2016р., в якому повідомляє, що в оригіналі у розпорядженні ПАТ «ФІНРОСТБАНК» є кредитний договір та його можлива втрата, при почтовій пересилці, позбавить ПАТ «ФІНРОСТБАНК» права на отримання грошових коштів за ним. Позовна заява від 27.08.2015р. подана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ФІНРОСТБАНК» в рамках процедури ліквідації ПАТ «ФІНРОСТБАНК» розпочатої 16.10.2014р. Уповноваженої особі Фонду на ліквідацію ПАТ «ФІНРОСТБАНК» було передано щодо кредитної документації ТОВ «Євроівестстрой» лише оригінали договорів.

Згідно з положеннями абз. 10 п.3. Положення про забезпечення безперервного функціонування інформаційних систем Національного Банку України та банків України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України №265 від 17.06.2004р., меморіальні ордери та виписки по особовому рахунку, а також всі складені первинні документи щодо видачі кредитних коштів роздруковуються з системи автоматизації банку, яка взаємодіє з інформаційною системою НБУ.

Відповідно до абз. 2 п.2.1. глави 2 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №556 від 30.12.1998р., бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації із застосуванням компютерних засобів, за допомогою яких в автоматизованому режимі здійснюється збирання, передавання, систематизація та оброблення інформації.

Згідно ч.4. ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку (якщо в банку не здійснювалася тимчасова адміністрація) забезпечують передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку Фонду/уповноваженій особі Фонду. У разі ухилення від виконання зазначених обовязків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.08.2016р. заперечував проти задоволення позову, наполягав на тому, що позивач належними доказами не підтвердив наявність спірної заборгованості, не надав оригінали кредитного договору №155 від 03.04.2013р. з додатками, також зазначив, що кредит ТОВ «Євроівестстрой» не отримувало, відповідно до протоколу судового засідання від 23.08.2016р. Через канцелярію суду надав додаткові пояснення від 16.08.2016р., в яких зазначив, що у звязку з ненаданням оригіналів кредитного договору, меморіального ордеру, клопотання про надання кредиту, додаткових угод, просить суд залишити позовну заяву без розгляду, відповідно до п.5. ч.1. ст. 81 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши заперечення представника відповідача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

03.04.2013р. між Публічним акціонерним товариством «ФІНРОСТБАНК» (далі Банк або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроівестстрой» (далі боржник або відповідач) укладено кредитний договір №155, на умовах, визначених договором, Банк надає Боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом заборгованості 3 383 000,00 (три мільйони триста вісімдесят три тисячі) доларів США 00 центів строком користування з 03.04.2013р. по 03.03.2014р. зі сплатою 15,5 (п'ятнадцять цілих пять десятих) % річних. Тип процентної ставки за кредитом фіксована (п.1.1. Кредитного договору).

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, кредит надається Боржнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору, видача кредиту, передбаченого п.1.1. договору здійснюється частинами, щляхом надання боржнику траншів, після розгляду банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів (надалі заявка) та їх акценту, не перевищуючи при цьому максимальної суми (ліміту кредитної лінії). Заявка оформлюється Боржником за формою Банку.

Повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим договором в термін до 03.03.2014р. (п.1.5. Кредитного договору).

За умовами п.3.1. Кредитного договору, надання траншів по кредиту за цим договором проводиться після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Боржника №0115.840 в Філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, код ЕДРПОУ 34436084 або оплати з позичкового рахунку Боржника №0155.840 в Філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, код ЕДРПОУ 34436084 розрахункових документів Боржника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату оплати.

Згідно п.3.2. Кредитного договору, боржник повертає кредит в термін 03.03.2014р. безготівковим шляхом на рахунок №0155.840 в Філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, код ЕДРПОУ 34436084.

Згідно п.3.5. Договору, встановлений порядок сплати процентів, згідно якого позичальник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше останнього числа (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного дострокового погашення кредиту в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ст. 345 346 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

Як вбачається зі змісту кредитного договору №155 від 03.04.2013р., сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаного правочину. Оскільки сторонами не надано доказів їх припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, виходячи зі встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає вищевказану угоду дійсною та обовязковою для виконання сторонами.

В підтвердження виконання зобовязань за кредитним договором, позивач надав копію клопотання про отримання траншу 3 383 000,00 доларів США, підписане директором ТОВ «Евроінвестстрой». Відповідач не спростовує факт підписання зазначеного клопотання, проте заперечує проти того, що зазначене клопотання є заявкою у розумінні кредитного договору.

Як свідчать додані до матеріалів справи виписки з позичкового рахунку №0155.840, відкритого для обліку заборгованості за кредитним договором №155, 03.04.2013р. на поточний рахунок відповідача №0115.840 перераховано кредитні кошти в сумі 3 383 000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 27 040 319 грн. (арк. справи 19). Проведення зазначеної операції підтверджено меморіальним ордером №TR.35659.405.161 від 03.04.2013р., в якому зазначено суму проведеної операції в іноземній валюті за угодою №155 від 03.04.2013р. та її гривневий еквівалент. Судом встановлено, що офіційний курс гривні до долару США на вказану дату встановлений НБУ на рівні 799,3000 гривень за 100 доларів США, що свідчить про те, що в меморіальному ордері зазначена сума проведеної валютної операції та її гривневий еквівалент за офіційним курсом НБУ станом на 31.01.2013р.

У відповідності до Інструкції з бухгалтерського обліку операцій в іноземній валюті та банківських металах у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України №555 від 17.11.2004р., бухгалтерський облік операцій в іноземній валюті та банківських металах банк здійснює в подвійній оцінці, а саме в номінальній сумі іноземної валюти, одиницях ваги металу, щодо яких установлюється офіційний курс гривні до іноземних валют і банківських металів, - тройських унціях та гривневому еквіваленті за офіційним курсом.

Проаналізувавши зміст меморіального ордеру №TR.35659.405.161 від 03.04.2013р., суд встановив його відповідність вимогам п. п. 4.8, 4.10, 4.11 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженому Постановою Правління НБУ №254 від 18.06.2013р. Також враховано, що відповідно до п. 4.12 зазначеного Положення, первинні документи залежно від виду операції можуть включати, крім обов'язкових, додаткові реквізити, що визначаються банками самостійно. У звязку з викладеним, суд не вбачає порушення у відображені в меморіальному ордері кредитної операції у подвійній оцінці, а саме в фактичній сумі наданого кредиту в іноземній валюті та його гривневому еквіваленті за офіційним курсом.

Таким чином, суд приймає вказані вище документи в їх сукупності, як докази надання кредитних коштів в доларах США та вважає спростованими заперечення відповідача щодо невизначеності валюти кредитування та розміру кредиту в документах бухгалтерського обліку.

Згідно виписок з рахунків №0155.840 та №0115.840, відкритих для обліку заборгованості за кредитним договором №155, заборгованість за кредитом та відсотками станом на дату розгляду справи складає 3383000,00 доларів США та 307435,98 доларів США відповідно, що разом становить 3690435,98 доларів США.

У відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в у України» (далі «Закон») належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути документи первинного бухгалтерського обліку та інформація з регістрів бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог зазначеного Закону. За приписами ст. 9 Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», бухгалтерський облік є процесом виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Позивач, листом від 17.08.2016р. повідомив суд про те, що всі первинні документи АТ «Фінростбанк» складені в електронній формі та зберігаються на машинних носіях.

Виходячи зі змісту ст. 8 Закону, особами, відповідальними за організацію та контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій є головний бухгалтер та керівник. На виконання зазначених приписів позивач надав до матеріалів справи копії виписок з рахунків обліку, якими позивач підтверджує свої вимоги, засвідчені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АБ «Фінростбанк», який у відповідності до ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснює повноваження органів управління банку, та головним бухгалтером.

З урахуванням приписів вказаного Закону, ст. 41 Закону України «Про Національній банк України», Постанови Правління Національного банку України №280 від 17.06.2004р. «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», інформація бухгалтерського обліку в банківських установах накопичується та зберігається на відповідних рахунках, повний перелік яких встановлений Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України (далі «План рахунків»). Згідно Плану рахунків та Інструкції про його застосування, на рахунках другого класу відображаються: за рахунком 2067 прострочена заборгованість за кредитами в поточну діяльність,що надані суб'єктам господарювання (за дебетом вказаного рахунку проводяться суми простроченої заборгованості за наданими кредитами; за кредитом відповідно - суми погашення або суми списання безнадійної заборгованості); за рахунком 2069 - прострочені нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання (за дебетом рахунку проводяться суми прострочених нарахованих доходів, за кредитом відповідно суми отриманих доходів).

Враховуючи викладене, суд приймає виписки з рахунків №0155.840 та №0115.840, як належні докази підтвердження спірна заборгованість.

Судом також перевірена арифметична відповідність заявлених до стягнення відсотків за період з 03.04.2013р. по 30.09.2014р. (включно) даними бухгалтерського обліку, умовам кредитного договору, та встановлена їх ідентичність та відповідність умовам.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач посилається на неправомірність вимог позивача в частині стягнення заборгованості в іноземній валюті у звязку із відкликанням у Позивача ОСОБА_5 ліцензій на здійснення валютних операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням представника відповідача, на підставі ст. 41 ГПК України, судом була призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено Центру судових експертиз ТОВ «Аудиторська фірма «Інстай» ОСОБА_4 (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 12). Представник відповідача у судовому засіданні 09.11.2015р. не заперечував, що отримав кредит. Перед експертом були поставлені такі питання:

- Підтверджується задекларована Позовною заявою від 26.08.2015р. заборгованість ТОВ «Євроінвестстрой» станом на 26.08.2015р. у розмірі 3690435,98 доларів США? Встановити фактичну заборгованість за кредитним договором (заборгованість по тілу кредиту, відсотків);

- Визначити з яких складових (основна сума кредиту, відсотки, тощо) складається заборгованість за Кредитним договором №155 від 03.04.2013р. станом на 26.08.2015р.;

- За якою реальною відсотковою ставкою, розрахована ПАТ «Фінростбанк» заборгованість позичальника за Кредитним договором №155 від 03.04.2013р.? Якою є сукупна вартість кредиту;

- Відповідають застосовані Публічним акціонерним товариством «ФІНРОСТБАНК» умови кредитування умовам узгодженим Кредитним договором №155 від 03.04.2013р.;

- З використанням якого методу нараховані ПАТ «Фінростбанк» відсотки за Кредитним договором №155 від 03.04.2013р.;

- Відповідає розмір щомісячного платежу, визначеного ПАТ «Фінростбанк» відсотковій ставці, яка була визначена в договорі №155 від 03.04.2013р. у розмірі 15,5% річних;

- Визначити виконання умов кредитного договору сторонами;

- Відповідає вимогам чинних нормативних актів документальне оформлення Публічним акціонерним товариством «ФІНРОСТБАНК» операцій з надання кредиту щодо повноти та нарахування, сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором №155 від 03.04.2013р.;

До матеріалів справи позивачем надані копії документів, які свідчать про перебування його в стані ліквідації. Відповідно до постанови Правління Національного банку України №660 від 16.10.2014р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Фінростбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №113 від 16.10.2014р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Фінростбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

За змістом ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура його припинення як юридичної особи. Згідно ст. 46 Закону, з дня початку процедури ліквідації припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). У відповідності до ст. 48 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Згідно зі ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 р. «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» резиденти України мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених Декретом та іншими актами валютного законодавства.

Як зазначалося вище, постановою НБУ від 16.10.2014р. відкликана ОСОБА_5 ліцензія на здійснення валютних операцій, яка раніше була видана позивачу. Проте, у відповідності до ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю неплатоспроможні комерційні банки, ліквідацію яких здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мають право здійснювати валютні операції без ліцензії Національного банку України з дотриманням законодавства України про систему валютного регулювання і валютного контролю з метою здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Враховуючи зобовязання уповноваженої особи Фонду в процесі ліквідації Банку забезпечити погашення заборгованості позичальників, приписи ст. 5 Декрету «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та умови кредитного договору №155, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в валюті наданого кредиту.

Заперечуючи проти позову, відповідач вважає, що примушення його до виконання зобовязань за кредитним договором в умовах проведення антитерористичної операції та збільшення курсу долару США до національної валюти, порушує принцип справедливості, закріплений в ст.3 ЦК України.

Проте, відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів та договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Прийнятим у звязку з викладеним Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», визначені заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, у тому числі накладено мораторій: на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями; на реалізацію прав іпотекодержателя, визначених ст.ст. 37, 38, 40, 41 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, Держава гарантувала субєктам, які здійснюють діяльність на території проведення АТО пільгові умови виконання зобовязань, повязані із звільненням від відповідальності за порушення зобовязань, визначених законом. Проте, від виконання зобовязань зазначені субєкти не звільнені.

З огляду на правову позицію Верховного Суду України, викладену в Узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009 - 2010 роки) від 01.10.2010р., та позицію Вищого господарського суду України, викладену в Постанові Пленуму «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», зростання курсу долара США - валюти кредиту, не може розцінюватись як непередбачувана обставина, оскільки у позичальника існувала можливість в момент укладення договору спрогнозувати зміну курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти - гривні та її девальвації й можливості отримання кредиту в національній валюті.

Посилання відповідача на призупинення фінансових операцій на території АТО, запроваджене Постановою НБУ №466 від 06.08.2014р., як на підставу неможливості виконання зобовязань , також не може бути прийнята судом до уваги, оскільки відповідно до п.4. зазначеної постанови, банки до повного відновлення діяльності вправі надавати клієнтам послуги за допомогою засобів мобільного обслуговування. За змістом ст. ст. 2, 1066 ЦК України, субєктами відносин за договором банківського рахунку є юридичні та фізичні особи. За Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про платіжні системи в Україні», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, призупинення діяльності банківських установ (їх структурних підрозділів) на окремих територіях не є підставою для закриття рахунків клієнтів та відмови в їх обслуговуванні.

Таким чином, призупинення діяльності структурних підрозділів банку на окремій території, не перешкоджає клієнтові здійснювати операції за власними рахунками, незалежно від того, що договір про банківський рахунок укладався за місцезнаходженням банківської філії (відділення), діяльність якої не здійснюється не території міста Донецьк. Таким чином, відповідач, в порушення ст.33 ГПК України, не довів неможливість виконання ним своїх зобовязань за кредитним договором через припинення фінансових операцій на території м. Донецька.

За таких обставин, суд не вбачає порушень приписів ст.3 ЦК України.

Суд дійшов висновку, що у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №139, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3383000,00 доларів США та відсотками у розмірі 307435,98 доларів США.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається у звязку з тим, що він не довів та не спростовував факт укладання кредитного договору та виконання з боку позивача зобовязань з надання кредитних коштів.

Матеріалами справи підтверджується стабільне виконання відповідачем зобовязань по сплаті відсотків нарахованих суму отриманого кредиту та у розмірі, встановленому кредитним договором №155, з 03.04.2013р. по 28.02.2014р. (арк. справи 25). У звязку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та задовольняє позов в повному обсязі.

З метою забезпечення виконання зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю «Евроінвестстрой» перед Публічним акціонерного товариства «Фінростбанк», між Публічним акціонерного товариства «Фінростбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Юмекс Інвест» 03.04.2013р. було укладено договір застави товарів в обороті/біологічних активів (надалі Договір застави).

Відповідно до п.1.1. Договору застави, ним забезпечується виконання зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю «Евроінвестстрой», що виникають з кредитного договору №155 від 03.04.2013р. та всіх змін або доповнень до нього.

Пунктом 1.2. Договору застави встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач 2 передає в заставу за цим договором рухоме майно, яке є його власністю, а саме товари в обороті дріт сталевий зварювальний марки СВ-08ХМ діам. 2,00 мм, в кількості 1028,841 тон, дріт сталевий зварювальний марки СВ-08 ХМ діам. 3,00 мм, в кількості 410,300 тон, припій ПОС-61, в кількості 232,324 тони.

Проте, щодо вимог позивача про звернення стягнення на предмет застави Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Юмекс Інвест» за Договором застави товарів в обороті/біологічних активів від 03.04.2013р., суд зазначає.

Протягом розгляду справи суд вимагав від позивача надати витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна та докази виконання приписів ст. 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно предмета застави.

23.09.2015р. на адресу суду від позивача надійшли пояснення від 17.09.2015р., в яких останній, зокрема, зазначає, що не здійснював реєстрацію звернення стягнення на предмет застави в реєстрі обтяжень рухомого майна та просить суд на підставі п.5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України залишити без розгляду позовну вимогу про звернення на предмет застави.

Згідно ст. 25 зазначеного Закону обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення вимог заставодержателя в рішенні суду зазначається пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження.

Вимоги вищенаведеної ухвали позивачем не виконані, тому у суду відсутня можливість перевірити пріоритет позивача на задоволення вимог за рахунок заставленого майна, що унеможливлює виконання приписів ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Проаналізувавши зміст ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд зазначає, що ця норма покладає на обтяжувача обов'язок зареєструвати у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження до початку процедури звернення незалежно від способу звернення. Невиконання обтяжувачем визначеної вимоги свідчить про передчасне подання позову. Така позиція суду узгоджується із позицією ВГСУ, викладеної у постанові від 08.04.2009р. у справі №40/259-08, постанові №910/7025/13 від 18.02.2014р., що тягне за собою відмову у позові в цієї частині.

Проте, суд зазначає, що реєстрація обтяження в реєстрі не перешкоджає позивачеві звернутися з новим позовом з урахуванням цієї нової обставини.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Як зазначалося вище, ПАТ «Фінростбанк» перебуває в процедурі ліквідації. Згідно п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на час подання позову) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільнена від сплати судового збору. За таких обставин та враховуючи прийняте рішення по справі №905/1810/15, судовий збір стягується з відповідача в доход державного бюджету.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3, 525, 526, §2 глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 345 346 Господарського кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», ст.ст.1, 4, 47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ФІНРОСТБАНК», м. Одеса, звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Евроінвестстрой», м. Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Юмекс Інвест», м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 3690435,98 доларів США, що еквівалентно 83490249,94 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 3383000,00 доларів США, прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 307435,98 доларів США. та звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроівестстрой» (83044, м. Донецьк, вул. Комуністична, б. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк» (65104, м. Одеса, пр-т. Академіка Глушка, 13, ) заборгованість за кредитним договором №155 від 03.04.2013р., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 3383000,00 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 307435,98 доларів США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроівестстрой» (83044, м. Донецьк, вул. Комуністична, б. 4, ) на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 73080,00 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2016р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя І.А. Бойко

Суддя Л.Д. Подколзіна

Суддя В.І. Матюхін

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99