ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 р. Справа № 909/607/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства " Прометей", вул. Довбуша 5, с. Перерів Коломийського району , Івано - Франківська область , 78268

до відповідача: ТДВ " Івано-Франківськ міськмолокозавод", вул. Ушинського 2, м. Івано-Франківськ , 76018

про стягнення 30725,59 грн. з яких : 24032,00 грн. - загальна сума заборгованості ; 5678,50 грн. - пеня ; 354,59 грн. - 3% річних ; 660,50грн. - втрати від інфляції

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, (довіреність №10 від 08.08.2016р.) - представник ( НОМЕР_1 від 13.10.2010 р.) ;

від відповідача: ОСОБА_2, (довіреність б/н від 01.07.2016р. ) - представник ( НОМЕР_2 від 06.05.2001р.);

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-Франківської області подано позов Фермерським господарством " Прометей" до ТДВ " Івано-Франківськ міськмолокозавод" про стягнення 30725,59 грн. з яких : 24032 грн. - загальна сума заборгованості ; 5678,50 грн. - пеня ; 354,59 грн. - 3% річних ; 660,50грн. - втрати від інфляції.

Ухвалою від 25.07.2016р. прийняти позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 09.08.2016р.

В судовому засіданні 09.08.2016р. оголошувалась перерва до 23.08.2016 р., та 23.08.2016 р. до 26.08.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні 26.08.2016 р. підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити повністю.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманого згідно Договору від 01.01.2015 р. №1/4 на закупівлю молока у сільськогосподарських виробників усіх форм власності на 2015 рік.

Позивач зазначив, що 04.06.2015 р. ФГ "Прометей" отримало від відповідача ОСОБА_3 погодження ціни від 01.06.2015 р., що є Додатком №1 до Договору №1/4 від 01.01.2015р., в якому останній запропонував змінити ціну за 1 кг молока базисної жирності 2 ґатунку на 4, 70 грн. з врахуванням ПДВ.

Позивач, керуючись п.6.2 Договору, яким передбачено, що всі зміни та доповнення до договору оформляються у письмовій формі і затверджуються сторонами договору, вирішив даний Додаток не підписувати

Оскільки, Додаток №1 "ОСОБА_3 погодження ціни від 01.06.2015 р." не погоджений та не підписаний сторонами, позивач вважає, що відповідач повинен був виписувати молоко по ціні згідно Додатку №1 до Договору №1/4 від 01.01.2015р. "ОСОБА_3 погодження ціни від 15 травня 2015р., в якому встановлено ціну за 1кг молока базисної жирності 2 гатунку в розмірі - 5,00 грн. з врахуванням ПДВ.

Однак, відповідач не дотримався умов Договору щодо ціни і почав виписувати молоко за ціною 4,70 грн. з врахуванням ПДВ, внаслідок чого, згідно поданих позивачем розрахунків, утворилась заборгованість в сумі 24 032,00 грн.

Позивач стверджує, що неодноразові звернення до відповідача з проханням погасити заборгованість залишені без відповіді та задоволення.

Відповідачу, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, у відповідності до ст.610 ЦК України та ч. 6 ст. 231 ГК України, нараховано пеню, яка станом на 07.07.2016р. становить 5678,50 грн.

Зокрема, за прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідачу нараховано 354,59 грн. - 3% річних та 660,50 грн. - інфляційних (станом на 07.07.2016 р.) .

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечує, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву ( вх. №11120/16 від 04.08.2016 р. ). Вказує на відсутність заборгованості перед позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

01 січня 2015 року між ТДВ "Івано-Франківський міськмолокозавод" ( покупець за договором, відповідач по справі) та Фермерським господарством " ( продавець за договором, позивач по справі) укладено Договір №1/4 на закупівлю молока у сільськогосподарських виробників усіх форм власності на 2015 р.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

За умовами пункту 3.1. Договору №1/4 від 01.01.2015 р. покупець закупляє молоко у продавця за договірними цінами, обумовленими протоколом погодження цін, який є додатком до цього Договору.

15 травня 2015 р. між сторонами підписано Додаток № 1 до Договору № 1/4 від 01.01.2015р. «ОСОБА_3 погодження ціни», згідно якого встановили ціну за 1 кг молока базисної жирності 2 гатунку - 5,00 грн. з врахуванням ПДВ.

Згідно ч.2 ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором .

01 червня 2015 року відповідачем на адресу позивача направлено Додаток №1 до Договору №1/4 від 01.06.2015 р. " ОСОБА_3 погодження ціни від 01.01.2015р.", в якому запропонував змінити ціну за 1 кг молока базисної жирності 2 ґатунку на 4, 70 грн. з врахуванням ПДВ.

Факт отримання вищезазначеного протоколу визнається позивачем в позовній заяві та не заперечується представником в судовому засіданні.

Статтею 11 Господарського процесуального кодексу України прередбачено , що підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором.

Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Аналогічний обовязок щодо надання відповіді стороною, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомити другу сторону про результати її розгляду, закріплений ч. З ст. 188 Господарського кодексу України.

Однак, позивач обовязку щодо надання відповіді на вищезазначену пропозицію у визначений законом строк, а саме до 20.06.2015р., не виконав .

Якщо особа, яка одержала пропозицію змінити умови договору у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти (змінити) договір, ця дія є прийняттям пропозиції (ст. 8, ЦК України, ч. 2ст. 642 ЦК України).

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача щодо зміни ціни, зазначеної в ОСОБА_3 погодження ціни від 01.06.2015р., однак жодних доказів в підтвердження даного факту суду не надав.

Натомість, позивач продовжував здійснювати відповідачу поставку молока , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями податковими накладними , та свідчить про погодження позивачем ціни 4,70 грн. за 1 кг. молока базисної жирності 2 гатунку.

Не надано позивачем суду доказів надсилання та отримання відповідачем зауваження до протоколу погодження ціни від 01.06.2015р., копія якого долучена до матеріалів справи, як доказ заперечення щодо встановлення з 01.06.2015 р. ціни за 1 кг. молока базисної жирності 2 гатунку в сумі 4,70 грн. з врахуванням ПДВ.

Зокрема, не надано позивачем доказів, що підтверджують факт звернення до відповідача з претензіями щодо стягнення зазначеної в позовній заяві заборгованості.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі зазначеного вище, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та непідтвердженим належними доказами, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33,34, 43, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Фермерського господарства " Прометей" до ТДВ " Івано-Франківськ міськмолокозавод" про стягнення 30725,59 грн. з яких : 24032,00 грн. - загальна сума заборгованості ; 5678,50 грн. - пеня ; 354,59 грн. - 3% річних ; 660,50грн. - втрати від інфляції

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.08.16

Суддя Гриняк Б. П.