РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2016Справа №910/10823/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Юнівест Маркетинг»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Медіагрупа «Арт Престиж»
простягнення 10185,74 євро

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаШевченко М.В. - представник
від відповідачаРогова Є.О. - керівник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Юнівест Маркетинг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіагрупа "Арт Престиж" 11016,80 євро заборгованості за контрактом №6/15-ПИ від 01.04.2015.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами контракту в частині здійснення розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/10823/16 та призначено розгляд справи на 11.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням сторонами витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 10.08.2016.

Представник позивача в судове засідання 10.08.2016 з'явився, надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій повідомив суд про часткову оплату відповідачем 07.07.2016 суми основного боргу у розмірі 830,50 євро та про допущену у розрахунку позовних вимог помилку, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача 10185,74 євро.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято до розгляду заяву позивача, як заяву про зменшення позовних вимог.

Відповідач відзиву на позов не надав. Представник відповідача в судове засідання 10.08.2016 з'явився, проти позову заперечень не навів.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Юнівест Маркетинг" (надалі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіагрупа "Арт Престиж" (надалі - замовник, відповідач) було укладено контракт №6/15-ПИ (надалі - контракт) відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується організувати виробництво згідно інструкцій замовника і поставити замовнику готову продукцію по ціні, в асортименті, кількості і в строки, погоджені сторонами у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього контракту після підписання їх сторонами, а замовник зобов'язується прийняти вказану готову продукцію та оплатити її (п.1.1), ціни на готову продукцію встановлюються у специфікаціях в євро (п.2.1), загальну суму контракту складає сума товарно - супровідних документів (п. 2.2), поставка готової продукції замовнику проводиться постачальником на умовах DAP м. Мінськ у відповідності до Інкотермс 2010 (п.4.1), платежі за готову продукцію проводяться в євро (п.6.1), замовник оплачує постачальнику вартість фактично поставленої готової продукції протягом 40 календарних днів від дати переходу до нього права власності на готову продукцію (п.6.2), даний контракт складений на підставі чинного українського законодавства та регулюється ним. Правом, яке застосовується до відносин сторін по цьому контракту є матеріальне право України (п.10.1), спори та розбіжності, які виникають між сторонами при виконанні цього контракту вирішуються шляхом переговорів. У випадку не вирішення спору шляхом переговорів, він підлягає розгляду у Господарському суді міста Києва (п.10.2).

Відповідно до специфікацій № 5 від 07.07.2015 сторони погодили поставку продукції замовнику на загальну суму 5406,40 євро, №8 від 06.10.2015 на суму 2971,10 євро, №9 від 30.10.2015 на суму 2530,80 євро, №10 на суму 1883,00 євро.

Виконуючи свої зобов'язання за контрактом та специфікаціями до нього позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму 12791,30 євро, що підтверджується наступними документами:

- інвойс № 212/76760с від 07.07.2015 на суму 5406,40 євро, митна декларація від 07.07.2015;

- інвойс № 212/77505с від 06.10.2015 на суму 2971,10 євро, митна декларація від 06.10.2015;

- інвойс № 212/77744с від 30.10.2015 на суму 2530,80 євро, митна декларація від 31.10.2015;

- інвойс № 212/78104с від 11.12.2015 на суму 1883,00 євро, митна декларація від 12.12.2015.

Відповідач оплатив вартість отриманої від позивача за вказаними інвойсами продукції на загальну суму 2605,56 євро, що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, який підписаний між сторонами, станом на 08.07.2016 заборгованість відповідача перед позивачем склала 10185,74 євро.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності, можуть розглядатися судами України, а також, за згодою сторін спору, Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачає, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" зазначає, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до п. 10.1 контракту, цей контракт регулюється і тлумачиться згідно з чинним законодавством України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до Інкотермс 2010 термін DAP (Delivered At Piont (... named point of destination) Постачання в пункті (... назва пункту) "поставка в пункті" означає, що продавець виконав своє зобов'язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення. Продавець не зобов'язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару. Даний термін може застосовуватися при поставках будь-яким видом транспорту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень п.6.2 контракту, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості переданої йому продукції станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті товару належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 10185,74 євро.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку суду не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10185,74 євро є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіагрупа "Арт Престиж" (Республіка Білорусь, 220012, м. Мінськ, вул. Чернишевського, 10А, оф. 806, код ОКПО 29161468, УНП 690023995) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Юнівест Маркетинг" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Поліграфічна, 10, ідентифікаційний код 20059685) заборгованість у розмірі 10185 (десять тисяч сто вісімдесят п'ять) євро 74 центи та судовий збір у розмірі 4360 (чотири тисячі триста шістдесят) грн. 78 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.08.2016

Суддя Ю.М. Смирнова