РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016Справа №910/11319/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД»

до Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської РДА про стягнення 12 616,46 грн.

Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивача: Сукретний В.О.( представник за довіреністю від 08.08.2016) від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставку комп'ютерів та оргтехніки відповідно до договору № 387 від 30.11.2015 в сумі 10 957,32 грн. - основного боргу за поставлений товар, 103,56 грн. - 3% річних, 810,34 грн. - інфляційних втрат та 745,24 грн. - сума пені.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки, а саме, щодо оплати вартості поставленого товару за накладною № 1612.44 від 16.12.2015 на суму 10 957,32 грн.

Відповідач 26.07.2016 в судове засідання не з'явився, через загальний відділ діловодства подав клопотання про відкладення розгляду справи.

26.07.2016 ухвалою суду розгляд справи було відкладено на 09.08.2016.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу від 28.07.2016.

Відповідно до пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив.

За таких обставин справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.2015 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» (виконавець) та відповідачем - Управлінням освіти та інноваційного розвитку Печерської РДА (замовник) було укладено договір поставки №387 (далі - договір), відповідно до якого постачальник зобов'язався передати комп'ютери та оргтехніку, надалі - «товар» у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити отриманий ним товар, відповідно до умов договору.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється на умовах відстрочки до 30 календарних днів. Також в договорі зазначається, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані товари здійснюється протягом трьох банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування товарів на свій реєстраційний рахунок. Оплата замовником здійснюється при наявності кошторисного призначення та наявності коштів на розрахунковому рахунку Замовника.

Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку до якого додаються акт взаємозвірки та накладні на умовах, передбачених у договорі ( п.4.2.).

У розділі 2 договору сторони визначили порядок поставки товару, зокрема, передача товару Виконавцем здійснюється уповноваженому представнику Замовника за умови подання останнім належним чином оформленої довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Відповідно до пункту 2.5 договору передбачено, що право власності на Товар переходить від Виконавця до Замовника з моменту передачі Замовнику Товару, що підтверджується підписанням накладними на поставлений товар.

Відповідно до накладної № 1612.44 від 16.12.2015 на виконання умов договору позивач передав відповідачу товар (персональний комп'ютер) вартістю 10 597,32 грн, який було отримано уповноваженим представником відповідача за довіреністю на отримання матеріальних цінностей № 41 від 14.12.2015.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що оплата замовником здійснюється на умовах відстрочки платежу до 30 календарних днів.

Зважаючи на вказане положення договору та дату поставки товару за накладною № 1612.44, суд дійшов висновку, що строк оплати за поставлений товар настав 15.01.2016 .

Претензією-вимогою від 21.03.2016 №165 позивач звертався до відповідача з вимогою оплатити вартість отриманого товару за накладною на суму 10 597,32 грн., яка залишилась без відповіді.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів здійснення відповідачем оплати суми 10 597,32 грн., в тому числі у встановлені договором строки, суду не надано.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за договором позивач просив суд стягнути з відповідача 810,34 грн інфляційних збитків, 103,56 3% річних та 7453,24 грн пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6.2 договору при порушення термінів оплати за поставлений товар замовник сплачує неустойку (пню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення по оплаті.

У зв'язку із допущенням відповідачем прострочення виконання грошового зобов'язання, то правомірним є притягнення його до відповідальності, встановленої вказаним положенням договору, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунками позивача в розмірі 745,24 грн, які перевірено судом та визнано вірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач прострочив виконання свого грошового зобов'язання за договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних є правомірними та обґрунтованими та задовольн6яються судом у повному обсязі.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, тверджень позивача належними доказами не спростував.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської РДА (01021, м. Київ вул. Інститутська, буд. 24/7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 Років Радянської України, буд. 39, ) 10 957,32 (десять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 32 коп. основного боргу, 103 (сто три) грн. 56 коп. 3% річних, 810 (вісімсот десять) грн. 34 коп. інфляційних втрат, 745 (сімсот сорок п'ять) грн. 24 коп. пені та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.08.2016

Суддя О.М. Ярмак