УХВАЛА

29.08.2016Справа № 910/14907/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

До Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова

компанія «Оранта»

Про стягнення 7 993,07 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін

від позивача ОСОБА_1 - по дов. № 3801/18 від 16.12.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 993,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 24867а6я від 01.02.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування автомобіля марки Mazda 5, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Ford, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/6566925), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14907/16 та призначено її до розгляду на 29.08.2016.

Відповідач в судове засідання 29.08.2016 не з'явився.

Відповідач у поданому 26.08.2016 до відділу діловодства суду відзиві просить розглядати справу за відсутності представника відповідача та зазначає, що сума страхового відшкодування в розмірі 7 993,07 грн. сплачена на рахунок позивача згідно платіжного доручення № 41598 від 22.08.2016. Відповідач вважає, що судовий збір при цьому не підлягає стягненню з відповідача, оскільки останнім не було порушено прав позивача, які призвели до наявності спору. Так, відповідач вказує на те, що позивач звернувся до відповідача з претензією 24.06.2016. З урахуванням ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно якої не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його задоволенні, відповідач прав позивача станом на день звернення до суду не порушував.

Позивач в судовому засіданні 29.08.2016 підтвердив надходження коштів від відповідача.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд припиняє провадження у справі.

Припинення провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідачем подано платіжне доручення № 41598 від 22.08.2016, з якого вбачається, що відповідач перерахував позивачу кошти в розмірі 7 993,07 грн. з посиланням на поліс АЕ/6566925.

Надані відповідачем докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою припинення провадження у справі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача на те, що встановлений ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування строк не настав, а тому на момент подачі позову до суду відсутнє порушення з його боку прав позивача, в зв'язку з чим судові витрати не підлягають покладенню на відповідача, не приймаються судом до уваги, оскільки

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина п'ята статті 55 Конституції України). Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

28.08.2012 Верховний Суд України за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України у справі № 23/279 від 06.12.2011 зазначив, що страховик отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріального відшкодування та може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Враховуючи те, що спір врегульовано після звернення позивача з позовом до суду та порушення провадження у справі, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 910/14907/16 припинити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

СуддяВ.В.Сівакова