ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. Справа № 920/261/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача не зявився

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу КП Сумижитло Сумської міської ради (вх. № 1915С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 05.05.2016 р. у справі № 920/261/16

за позовом ТОВМАКСИ-БУД, с. Миронівка Шосткинського району Сумської області;

до КП Сумижитло Сумської міської ради, м. Суми;

про стягнення 517 451 грн. 05 коп.

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 р. ТОВМАКСИ-БУД звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив стягнути з КП Сумижитло Сумської міської ради 517451,05 грн. заборгованості за договором підряду ( в тому числі 378861 грн. 00 коп. основного боргу, 123975 грн. 78 коп. пені, 7598 грн. 00 коп. 3% річних, 7016 грн. 27 коп. інфляційних втрат), а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.05.2016 р. у даній справі (ОСОБА_1А.) позов задоволено частково. Стягнуто з КП Сумижитло Сумської міської ради на користь ТОВ МАКСИ-БУД 378861 грн. 00 коп. заборгованості за виконані роботи за договором підряду № 81/ПР від 03.06.2015, 92043 грн. 91 коп. пені, 7016 грн. 27 коп. інфляційних втрат, 6694 грн. 00 коп. 3% річних, 7269 грн. 45 коп. судового збору. В частині стягнення 31931 грн. 87 коп. пені відмовлено. В частині стягнення 904 грн. 00 коп. 3% річних відмовлено.

Відповідач з даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Так, відповідач в своїй апеляційній скарзі зазначає, що позивачем при поданні позову не було надано доказів матеріальних витрат на виконання робіт за спірним договором підряду та не надано доказів на підтвердження виконання робіт за спірним договором підряду, а саме первинних бухгалтерських документів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 року прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 22.08.2016 р.

Представники сторін в судове засідання 22.08.2016 року не зявились, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили, будь-яких письмових клопотань (в т.ч. і про відкладення розгляду справи) не заявляли.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 03.06.2015 між позивачем ТОВ МАКСИ-БУД та відповідачем КП Сумижитло Сумської міської ради було укладено договір підряду № 81/ПР, відповідно до умов якого позивач приймає на себе зобовязання на власний ризик підготувати обєкт та забезпечити виконання ремонтно-будівельних робіт за завданням відповідача, а відповідач зобовязується у порядку та на умовах, визначених договором, прийняти та оплатити в межах встановленого тарифу якісно та належно виконану роботу.

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальна вартість робіт складається з сукупності окремо визначених в актах приймання виконаних робіт за типовою формою № КБ-2в вартостей виконаних ремонтно-будівельних робіт.

Порядок виконання та приймання робіт визначено сторонами у розділі 3 договору. По фактично виконаним роботам позивач складає та надає відповідачу для перевірки та підписання наступні документи: а) акт приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою № КБ-2в; б) довідку про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою № КБ-3. Позивач після фактичного виконання робіт на об'єктах (житлових будинках), в яких створено будинкові комітети, житлово-будівельні кооперативи (ЖБК) та об'єднання співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ), погоджує акти приймання виконаних робіт за типовою формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-3 з головами (уповноваженими представниками) будинкових комітетів, з головами (уповноваженими представниками) ЖБК, з головами (уповноваженими представниками) ОСББ. Відповідач постійно надає позивачу оновлені списки зареєстрованих будинкових комітетів ЖБК та ОСББ, створені в житлових будинках, що перебувають на обслуговуванні у відповідача. Відповідач протягом трьох робочих днів з моменту отримання від позивача документів передбачених п. 3.1 проводить перевірку виконаної роботи та, в разі відсутності зауважень, підписує акти, про що повідомляє позивача.

Згідно з п. 4.1. договору, розрахунок за фактично виконані роботи відповідач здійснює протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-3 та розрахунку.

Як свідчать матеріали справи, а саме акти приймання виконаних робіт за червень 2015 року та довідками про вартість робіт від 30.06.2015, підтверджується факт виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт на загальну суму 378861 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не оплатив повністю та своєчасно виконані роботи за червень 2015 року, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 378861 грн. 00 коп.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог і заперечень колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах, обґрунтованих доказів неякісного чи не в повному обсязі виконання підрядних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 року підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками без будь-яких зауважень.

Відсутність висловлених відповідачем зауважень до виконаних робіт свідчить, в свою чергу, про прийняття робіт та, відповідно, виникнення у відповідача обов'язку щодо їх оплати.

Колегією суддів встановлено, що факт виконання позивачем відповідно до договору підряду № 81/ПР від 03.06.2015 робіт загальною вартістю 378861 грн. 00 коп. за червень 2015року, обсяг і якість вказаних робіт, підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт, які є належними та допустимими доказами.

В свою чергу, відповідач не розрахувався за виконані роботи і доказів того, що ним було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах не подав,

Таким чином, як встановлено колегією суддів та підтверджено матеріалами справи, заборгованість відповідача перед позивачем становить 378861,00 грн., яка не спростована відповідачем.

З урахуванням фактичних обставин справи та положень вищезазначених статей Цивільного та Господарського кодексів колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача в сумі 378861,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 6.3. договору, за порушення сторонами строків виконання їхніх зобовязань за договором, винна сторона виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки від суми не наданих або не оплачених послуг.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства по відповідальність за порушення грошових зобовязань № 14 від 17.12.2013 необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобовязання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату виконаних робіт відповідачеві нараховано пеню в загальній сумі 123975 грн. 78 коп. за період з 01.07.2015 по 01.03.2016 , виходячи з суми боргу в розмірі 378861 грн. 00 коп.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Колегія суддів не погоджується з поданим позивачем розрахунком пені, оскільки відповідно до умов договору відповідач повинен був оплатити вартість виконаних робіт не з моменту підписання актів приймання виконаних робіт, а протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-3 та розрахунку (п.4.1 договору). Отже, першим днем прострочення оплати виконаних робіт, відповідно до умов договору є 31.07.2015, а кінцевою датою нарахування пені, відповідно до вимог ст. 232 Господарського кодексу України є 31.01.2016.

Таким чином, правомірним буде нарахування пені за період з 31.07.2015 по 31.01.2016 на суму основного боргу 378861 грн. 00 коп. і становить 92043 грн. 91 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховано 3 % річних в сумі 7598 грн. 00 коп. за період з 01.07.2015 по 01.03.2016 та інфляційні втрати в сумі 7016 грн. 27 коп. за період з 01.07.2015 по 01.03.2017.

Оскільки позивачем здійснено розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат без врахування вище зазначеного, колегією суддів здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1 ТОВ Інформаційно-аналітичний центр ЛІГА, ТОВ ЛІГА: ЗАКОН, 2016, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального їх розміру.

Отже, правомірним буде нарахування інфляційних втрат на суму основного боргу в розмірі 378861 грн. 00 коп. за період з 31.07.2015 по 01.03.2016, що становить 7016 грн. 27 коп. та нарахування 3% річних на суму основного боргу в розмірі 378861 грн.00 коп. за період з 31.07.2015 по 01.03.2016 , що становить 6694 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений колегією суддів факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 92043 грн.91 коп. пені, 7016 грн. 27 коп. інфляційних втрат, 6694 грн. 00 коп. 3% річних.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів на спростування як суми основного боргу, так і нарахованої на неї суми пені, річних та інфляційних. Заперечення відповідача фактично зводяться до того, що позивачем при поданні позову не було надано в обгрунтування своїх вимог доказів матеріальних витрат на виконання робіт за спірним договором підряду та доказів на підтвердження виконання робіт за спірним договором підряду, а саме первинних бухгалтерських документів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі твердження відповідача позбавлені належної переконливості, оскільки п. 4.1. спірного договору передбачено, що розрахунок за фактично виконані роботи відповідач здійснює протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-3 та розрахунку. Так, в матеріалах справи містяться зазначені документи, а саме акти приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-3 та розрахунок. В свою чергу, зазначені документи і є первинними документами, які підтверджують як факт виконання робіт, так і є підставою для розрахунку.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 р. у даній справі було відстрочено сплату судового збору до прийняття постанови у даній справі, оскільки відповідачем до прийняття постанови у даній справі не було надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, даний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу КП Сумижитло Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області від 05.05.2016 р. у справі № 920/261/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.05.2016 р. у справі № 920/261/16 залишити без змін.

Стягнути з КП Сумижитло Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Горького, 21 , , р/р 0800 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова, рахунок отримувача - 2003, код отримувача - 37999654, банк отримувача - ГУДКСУ у Харківській області, код банку отримувача - 851011) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8538,20 грн.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.