РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016Справа №910/9709/16

Суддя Підченко Ю.О., розглянувши

позовну заявуРегіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ОП "Укроборонресурси"
провизнання кредиторських вимог та зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - позивач, РВ ФДМ України по м. Києву) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОП "Укроборонресурси" (далі - відповідач, ТОВ "ОП "Укроборонресурсу") про визнання вимог в розмірі 5 449 311, 80 грн. та включення вимог в розмірі 5 449 311, 80 грн. до проміжного ліквідаційного балансу та реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 р. позовну заяву та додані до неї документи повернуто Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (Суддя Курдельчук І.Д.)

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 р. скасовано, а справу № 910/9709/16 направлено на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 року справу № 910/9709/16 прийнято до провадження суддею Підченко Ю.О. та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.07.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ліквідаційною комісією відповідача було відмовлено у включенні кредиторських вимог позивача до реєстру кредиторів з підстав суперечності вимогам законодавства.

27.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної у удовому засіданні на 27.07.2016 року на іншу дату.

27.07.2016 року судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Підченко Ю.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016 року розгляд справи № 910/9709/16 призначено до розгляду у судовому засіданні 05.08.2016 року.

Представники позивача у судовому засіданні 05.08.2016 року наполягали на задоволенні позовних вимог.

27.07.2016 року через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

05.08.2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву просить:

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОП «Укроборонресурси» включити вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву в розмірі 6 106 017, 26 грн. до проміжного ліквідаційного балансу та реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши у судовому засіданні вказану заяву позивача судом зроблено наступні висновки.

Відповідно до ч. 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Оскільки позивачем заявлено вимогу немайнового характеру та сплачено відповідний судовий збір як за вимогу немайнового характеру, суд дійшов висновку, що заява від 05.08.2016 року є заявою про зміну предмету позову.

Суд розглядає справу № 910/9709/16 з урахування заяви про зміну предмету позову.

Представник відповідача проти позову заперечував. Через відділ діловодства суду подав письмовий відзив на позовну заяву.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 17.08.2016 року.

Представник позивача наполягав на задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав усні пояснення по суті спору.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, а тому відмовив у задоволенні вказаного клопотання представника відповідача

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.08.2016 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву діє на підставі положення "Про регіональне відділення Фонду державного майна по місту Києву", затвердженого Наказом Голови Фонду державного майна України від 02.10.2012 року № 3607 та зареєстрованого Шевченківською районною у мсті Києві державною адміністрацією № 7027343 від 04.03.2013 року (зі змінами внесеними згідно наказу Фонду державного майна України від 29.08.2014 року № 2205).

Згідно ч. 1 статті 287 Господарського кодексу України Фонд державного майна України та його регіональні відділення є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Вказані положення також кореспондуються статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у якій встановлено, що орендодавцями державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

25.09.2008 року між Регіональним відділення Фонду держаного майна України по місту Києву (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОП "Укроборонресурси" (далі - орендар) укладено договір оренди № 4074 ЦМК/НП (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс структурного підрозділу державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонресурси" - відділ матеріально-технічного забезпечення та транспорту служби експлуатації фонду (далі - підприємство), розташований за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3, склад і вартість якого, визначено відповідно з актом оцінки, зведеним актом інвентаризації майна структурного підрозділу ДП "Укроборонресурси" та передавальним балансом підприємства, складеним станом на 31.07.2008 року і становить:

- первісна вартість основних засобів - 19 572 516, 47 грн.;

- залишкова вартість основних засобів з урахуванням переоцінки - 13 642 016, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1., 2.3. договору - орендар вступає в платне строкове користування підприємством у термін вказаний у договорі та на підставі акта Приймання-передачі орендованого майна до договору оренди № 4074 ЦМК цілісного майнового комплексу структурного підрозділу Державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонресурси" уклеєного 01.09.2008 року. Передача підприємства в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України.

01.09.2008 року за Актом приймання-передачі орендованого майна, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування необоротні активи цілісного майнового комплексу структурного підрозділу державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонресурси" за адресою6 03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3, склад і вартість яких визначено відповідно з Актом оцінки вартості майна, складеного за станом на 31.07.2008 року та затвердженого начальником регіонального відділення ФДМ України по м. Києву від 01.09.2008 року.

За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір оренди державного майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (далі Закон).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 10 Закону істотними умовами договору оренди є:

- об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- термін, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення;

- виконання зобов'язань;

- забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із позовної заяви, спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином своїх зобов'язань за договором оренди, зокрема:

- пункту 3.3. - орендна плата, перераховується до Державного бюджету до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції;

- пункту 3.5. - орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати;

- пункту 5.2. - своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету;

- пункту 5.6. - надавати орендодавцеві оригінали платіжних доручень з відміткою банку про перерахування орендної плати до 12 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву зверталось до відповідача з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати у розмірі 545 274, 98 грн.,а також нараховану пеню за прострочення у розмірі 38 739, 50 грн.

Як зазначає позивач, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.01.2016 року було зроблено запис про те, що ТОВ "ОП "Укроборонресурси" в стані припинення, за рішенням засновників.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Частинами 2 та 3 статті 60 Господарського кодексу України встановлено, що орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно частиною 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Частиною 5 статті 105 Цивільного кодексу України визначено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Із наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається наступне:

- ТОВ "ОП" Укроборонресурси" знаходиться в стані припинення за рішенням засновників з 26.01.2016 року;

- строк, визначений засновниками юридичної особи для заявлення кредиторами своїх вимог встановлено до 02.04.2016 року.

Як вказує позивач, протягом визначеного строку він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОП "Укроборонресурси" та Ліквідатора ТОВ "ОП "Укроборонресурси" Кудляк Є.В.із заявою про включення кредиторських вимог з майновими вимогами у розмірі 5 449 311, 80 грн. (що підтверджується копіями описів вкладення у цінний лист та квитанцій Укрпошти).

У відповідь на заяву ліквідатор ТОВ "ОП "Укроборонресурси" повідомив РВ ФДМ України по м. Києву про не визнання ліквідатором вимог на суму 5 449 311, 80 грн.

Дослідивши наявні у матеріалах справи фактичні дані та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду Державного майна України з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на такі обставини:

- відсутність у Господарського суду міста Києва підстав для порушення провадження у справі № 910/9709/16;

- позивач звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача - позов предявлнено до ТОВ "ОП "Укроборонресурси" в той час, коли його має бути пред'явлено до ліквідаційної комісії ТОВ "ОП "Укроборонресурси."

Частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Пунктом 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/211 від 07.04.2008 року "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" передбачено, що за змістом статей 111, 112 ЦК України ліквідаційна комісія діє не від власного імені, а від імені юридичної особи як її орган, а отже в частині другій статті 112 ЦК України йдеться про звернення до суду з позовом до юридичної особи в особі її ліквідаційної комісії.

Таким чином, беручи до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві, суд дійшов висновку, що Регіональним відділенням Фонду державного майна по м. Києву заявлено позовні вимоги до неналежного відповідача.

Господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК (п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно положень статті 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву заявлено вимогу про визнання кредиторських вимог та зобов'язання ТОВ "ОП "Укроборонресурси" включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Проте, чинним законодавством України встановлено, що саме ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду (п. 8 статті 111 ЦК України).

Зважаючи на те, що залучення до участі у справі іншого відповідача або заміна неналежного відповідача є правом, а не обов'язком суду, а також враховуючи відсутність клопотання зі сторони позивача про залучення іншого відповідача або заміну належним відповідачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОП "Укроборонресурси" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 22.08.2016 р.

Суддя Ю.О. Підченко