Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" серпня 2016 р. Справа № 906/624/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю секретаря судового засідання Зарудяного А.В.

в присутності представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - юрисконсульт, дов. №354 від 29.04.2016

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (м. Малин)

до Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (м. Малин)

про стягнення 203396,26 грн.

Позивачем пред'явлено позов до господарського суду Житомирської області про стягнення з відповідача 203396,26 грн заборгованості за Договором про спільне використання технологічних мереж №68-1/5 від 29.11.2007.

Ухвалою від 01.06.2016 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду; порушив провадження у справі; призначив засідання суду; зобов'язав сторони надати необхідні документи.

22.08.2016 відповідач направив на адресу суду електронною поштою письмовий відзив, відповідно до якого заявлений позивачем позов визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без участі уповноваженого представника (а. с. 93).

В засіданні суду представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; надала довідку про те, що заборгованість відповідача станом на 25.08.2016 не змінилась та становить 203396,26 грн (а. с. 94).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Малинська паперова фабрика" (в подальшому змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Малинська паперова фабрика - Вайдман") (власник мереж/позивач) та Комунальним підприємством "Малинтеплоенерго" (користувач/відповідач) укладено Договір про спільне використання технологічних мереж №68-1/5 з додатками до нього (далі -Договір) (а. с. 9 -14). Також між сторонами укладені угоди № 1 від 17.11.2008 та №2 від 23.02.2009 про внесення змін до Договору (а. с. 15, 30).

Відповідно до п.1.1 Договору, власник мереж зобов"язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених користувачу до використання, а користувач - своєчасно оплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії.

За умовами п.4.1 Договору користувач зобов"язується здійснювати оплату за втрати електроенергії в мережах власника мереж та за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Плата за втрати електроенергії та за використання електричних мереж власника мереж вноситься користувачем на підставі рахунків, одержаних від власника мереж.

Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків, які вказані в пп. 7.5., 7.7. до Договору, становить 5 (п"ять) банківських днів з дня одержання рахунку (п. 7.9. Договору).

Відповідно до п. 10.4, Договір укладається на термін до 31.12.2008, набирає чинності з дня підписання Договору про постачання електроенергії між користувачем та енергопостачальною організацією, та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

На виконання умов Договору з липня 2015 року по березень 2016 року позивачем було передано, а відповідачем отримано послуги на загальну суму 203396,26 грн., що підтверджується актами про використану електроенергію з липня 2015 року по березень 2016 року (а. с. 35 - 43). Відповідно до вказаних актів, відповідачу були виставлені відповідні рахунки - фактури на оплату а саме:

- № від 27.09.2015 на суму 14049,30 грн;

- № від 31.08.2015 на суму 12932,66 грн;

- № від 29.09.2015 на суму 11286,73 грн;

- № від 29.10.2015 на суму 15542,76 грн;

- № від 30.11.2015 на суму 30162,42 грн;

- № від 29.12.2015 на суму 32507,51 грн;

- № від 29.01.2016 на суму 34341,90 грн;

- № від 29.02.2016 на суму 33220,00грн;

- № від 31.03.2016 на суму 19352,98 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань оплати отриманих від позивача послуг не здійснював.

Таким чином, станом на день звернення до суду у відповідача за надані позивачем послуги утворилась заборгованість в сумі 203396,26 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про спільне використання технологічних мереж №68-1/5 від 29.11.2007.

Так, беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, на виконання умов договору були надані відповідачу послуги на загальну суму 203396,26 грн, що вказує на належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, пунктом 7.9 Договору сторони визначили порядок оплати отриманих послуг, а саме на протязі 5(п"яти) банківських днів.

Проте, як на дату звернення до суду так і на час розгляду справи в суді, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за отримані послуги на загальну суму 203396,26 грн. Доказів оплати вказаної заборгованості відповідач не надав, у своєму письмовому відзиві заборгованість перед позивачем у заявленій сумі визнав.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно, зокрема, до закону, інших правових актів, договору, а також відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін (ст. 32 ГПК України).

За приписами ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач за підставами пред'явлення та предметом позов не оспорив, доказів погашення заборгованості не надав, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного Договору та такими, що підлягають задоволенню на загальну суму 203396,26 грн.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (11600, Житомирська область, м. Малин, вул. В.Стуса, 23, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдман" (11602, Житомирська область, м. Малин, вул. Приходька,66, ):

- 203396,26 грн. основного боргу;

- 3051,000 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.08.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам