РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016Справа №910/12439/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом приватного акціонерного товариства "МТС Україна" (далі - Товариство) до товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімексім" (далі - ТОВ "Біохімексім") про стягнення 8 093,11 грн.,

за участі представників:

позивача: Федорів І.Я., за довіреністю від 22 січня 2016 року № 0047/16,

відповідача: не з'явились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2016 року Товариство звернулось до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ТОВ "Біохімексім" було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку № 5965500 від 21 грудня 2005 року (далі - договір), на підставі яких позивач у грудні 2013 року надав відповідачу передбачені даною угодою послуги мобільного зв'язку загальною вартістю 8 093,11 грн. Оскільки ТОВ "Біохімексім" взяте на себе зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг не виконало, Товариство, посилаючись на положення статей 525, 526, 530, 626, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та норми статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просило суд стягнути з відповідача вищезазначену суму основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року порушено провадження у справі № 910/12439/16 та призначено її розгляд на 28 липня 2016 року.

Ухвалою суду від 28 липня 2016 року відкладено розгляд справи на 1 вересня 2016 року.

У судовому засіданні 1 вересня 2016 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у призначені судові засідання явку свого повноважного представника не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвали суду про порушення провадження у даній справі від 11 липня 2016 року та про відкладення розгляду справи від 28 липня 2016 року надіслані відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, йому надавалося достатньо часу для подання заяв, клопотань, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих позивачем документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2005 року між сторонами був укладений договір № 5965500, за умовами якого позивач зобов'язався надавати ТОВ "Біохімексім" замовлені останнім послуги мобільного зв'язку в межах України та міжнародного телефонного зв'язку з країнами, що визначаються за вибором Товариства.

Відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. вищевказаного правочину загальні умови та порядок надання послуг встановлювався згідно законодавства, регламентувався умовами (правилами) користування мережами мобільного зв'язку, які є невід'ємною частиною укладеного договору. Надання послуг за цією угодою починалось після внесення відповідачем повної суми первинного авансу та його зарахування на його особовий рахунок.

Згідно з пунктом 3.1 договору нарахування за надані послуги здійснюється згідно з тарифами Товариства, які є невід'ємною частиною цього договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Кожному абоненту надавався один особовий рахунок, на підставі чого здійснювались розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. На виконання зазначеної умови договорів відповідачу був присвоєний номер особового рахунку - 1.12431571.

Відповідно до пункту 3.3 договору розрахунки за надані послуги та авансові внески ТОВ "Біохімексім" сплачує готівкою перерахуванням на поточний рахунок Товариства, або кредитною карткою в національній валюті України, або поповнює рахунок свого мобільного номеру за допомогою карток оплати. За наявності авансу, рахунки повинні бути оплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту активного використання авансу.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, надавши ТОВ "Біохімексім" послуги мобільного зв'язку протягом грудня 2013 року, на підтвердження чого надав суду належним чином засвідчену копію звіту про баланс особового рахунку абонента за спірний період та рахунок за телекомунікаційні послуги.

Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати отриманих послуг мобільного зв'язку, через що в нього виникла заборгованість в розмірі 8 093,11 грн.

Товариство звернулось до відповідача з претензією від 25 квітня 2014 року щодо оплати послуг мобільного зв'язку, яка залишена ТОВ "Біохімексім" без задоволення.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Статтею 63 Закону України "Про телекомунікації" врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Згідно з частиною 5 статті 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 ГПК України).

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача перед Товариством за спірним договором, яка складає 8 093,11 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і ТОВ "Біохімексім" на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення цієї суми, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу.

Таким чином даний позов підлягає задоволенню повністю.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" (02091, місто Київ, Харківське шосе, будинок 152, квартира 92, ідентифікаційний код 37387344) на користь приватного акціонерного товариства "МТС Україна" (01601, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 15, ідентифікаційний код 14333937) 8 093 (вісім тисяч дев'яносто три) грн. 11 коп. основного боргу, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 6 вересня 2016 року

Суддя Є.В. Павленко