ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р.Справа № 923/266/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Максіміхіній Ю.В.

(склад суду змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.08.16р., який здійснено у зв'язку з перебуванням у відпустці суддів Колоколова С.І. та Петрова М.С.)

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н, дата видачі : 10.05.16;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 10, дата видачі : 09.03.16;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1", м.Нова Каховка Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року

по справі № 923/266/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка ОСОБА_3" м.Київ

до скаржника

про стягнення 885562грн. 07коп.

/повна фіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України/.

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю (далі по тексту ТОВ) "Каховка ОСОБА_3" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до ТОВ "Геліос-1" про стягнення 885562грн. 07коп., з яких 48562,07грн. пені за порушення строків поставки товару, 837000грн. штрафу за недопоставку товару. Також позивач просив сплачений ним судовий збір у розмірі 13283,43грн. покласти на відповідача.

Позовні вимоги з посиланням на ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 193, 230, 232 ГК України мотивовані тим, що відповідач в порушення укладеного між сторонами договору купівлі продажу №16 КП/15 від 12.11.2015р. свої зобовязання щодо поставки товару в повному обсязі не виконав належним чином.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26 травня 2016р. (суддя Чернявський В.В.) позовні вимоги ТОВ "Каховка ОСОБА_3" задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Геліос-1" 28038,22грн. пені, 79515грн. штрафу та 12347,82грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено: щодо 41850 грн. штрафу 20523,85грн. через невірне визначення позивачем суми, з якої його нараховано; щодо 20523,85грн. пені, окрім означеного і через безпідставне збільшення періоду нарахування. Розмір штрафу, що підлягав стягненню, судом на підставі ч.3 ст.551 та п.3 ст.83ГПК України на 715635грн. зменшено, через значно більший його розмір від розміру боргового зобовязання. Наказ на виконання рішення видано 2.07.2016р..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду ТОВ "Геліос-1" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою з доповненнями (а.с. 156-157), в яких просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні вимог ТОВ "Каховка ОСОБА_3".

Скаржник вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи за власною ініціативою застосовано зменшення штрафних санкцій без врахування інтересів відповідача та не враховано належним чином ступеню виконання зобовязання, а також того факту, що позивачем не понесені збитки у звязку з простроченням виконання зобовязання. Також ТОВ "Геліос-1" зазначає, що на стадії розгляду справи ним було запропоновано укласти з ТОВ "Каховка ОСОБА_3" мирову угоду, а відмова позивача від її укладання, на думку відповідача, свідчить про його бажання отримати неправомірне збагачення.

Крім того, скаржник стверджує, що висновки суду щодо виконання надання позивачем транспортних засобів під завантаження містять протиріччя, оскільки відкликання автотранспортних засобів під час поставки партій товару є порушенням умов договору, таке відкликання не передбачено умовами договору та зроблено позивачем без достатніх правових підстав але судом першої інстанції не було досліджено цього факту, адже його наявність впливає на результат справи, так як свідчить про регламентоване ч. 1 ст. 221 ГК України, ч. 1 ст. 613 ЦК України прострочення виконання зобовязання з отримання товару з боку позивача. Крім того, форма №2 подорожнього листа, прийнята місцевим судом, як доказ надходження девятого автомобіля для завантаження, була скасована наказом Мінінфраструктури та Мінекономрозвитку від 10.12.2013р. за №1005/1454, тому не може бути належним доказом обставин справи.

Крім того, скаржник вважає, що узгоджений в специфікації строк поставки не свідчить про погодження строків поставки кожної партії, адже договором обумовлено поставку товару партіями, а встановлення позивачем у листі додаткових строків поставки партії товару до 01.12.2015р. не погоджено з відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні представник позивача спростовувала доводи відповідача, зазначивши, що судом здійснено зменшення штрафних санкцій саме на користь скаржника, та просила суд залишити без змін оскаржене рішення господарського суду, а апеляційну скаргу ТОВ "Геліос-1" без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, проаналізувавши фактичні обставини справи та правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2015р. ТОВ "Геліос-1" (продавець) та ТОВ "Каховка ОСОБА_3" (покупець) уклали договір за № 16 КП/15 купівлі-продажу згідно до умов якого продавець продає, а покупець приймає та оплачує сою урожаю 2015р. (товар), за умовами, викладеними у даному договорі та у порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України за №656 від 11.09.2009р. (п.п. 1.1) /а.с. 11-14/.

Згідно до умов п.п. 2.1 продавець поставляє покупцю товар у кількості зазначеній в специфікації (специфікаціях), яка є невідємною частиною даного договору. Загальна кількість товару за договором складає загальну суму по специфікаціям.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 договору товар поставляється на умовах визначених у договорі та додатках до даного договору, строк поставки за кожну партію товару визначається за погодженням сторін та відображається у додатках до даного договору.

Згідно до п.п. 4.1 та п.п. 4.2 ціна на товар визначається в специфікації, яка є невідємною частиною даного договору та загальна вартість договору складає загальну суму по специфікаціям.

П.п. 6.2 визначено, що приймання товару покупцем від продавця по кількості та якості здійснюється за показниками сертифікованої лабораторії та вагової ТОВ "Каховка ОСОБА_3".

П.п. 7.4 передбачає, що покупець зобовязаний отримати товар, який відповідає вимогам п.п. 2.2 договору та здійснити оплату вартості поставленого товару в розмірах та в порядку визначених договором, а продавець зобовязаний передати покупцю товар в кількості, якості та в строки передбачені цим договором, оформити та підписати накладні, необхідні для передачі товару покупцю (п.п. 7.5).

У відповідності до п.п. 8.3 за порушення строків поставки товару, визначених у специфікації до даного договору продавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості непоставленого/недопоставленого товару. Пеня нараховується за весь час прострочення виконання продавцем зобовязань.

Згідно до п.п. 8.4 за не поставку/недопоставку товару з вини продавця, у визначені в додатках до даного договору строки, продавець зобовязаний сплатити покупцю штраф в розмірі 30% від вартості всього обєму товару, зазначеного у відповідній специфікації до даного договору, протягом 7 (семи) календарних днів, рахуючи від дати коли товар мав бути поставлений покупцю.

П.п. 11.5 передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до виконання сторонами своїх зобовязань по договору.

У специфікації №1 від 12.11.2015р. додаток №1 до договору /а.с. 15-17/ сторони встановили прядок розрахунку залікової ваги (розділ 1), порядок розрахунку ціни товару, зменшеної на вартість доробки товару до базисних показників якості (розділ 2), порядок розрахунку ціни товару, зменшеної на вартість доробки товару до базисних показників якості, у разі перевищення базису вмісту олійних домішок (розділ 3), порядок розрахунку ціни товару, зменшеної на вартість доробки товару до базисних показників якості, у разі заниження базисних показників вмісту протеїну (розділ 4).

У специфікації № 2 - додатку №2 до договору /а.с.18/ зазначено, що сторони домовились про купівлю-продаж 300тон. ± 5% сої терміном поставки до 14.11.2015р., договірною ціною за 1тн. в 9300грн. з податком на додану вартість та, відповідно, загальною вартістю 2790000грн. ± 5%.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України забовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідач виконав умови договору частково, згідно до акту приймання олійного насіння (сої врожаю 2015р.) №2803 від 12.11.2015р. / а.с.19/, видаткової накладної № РН-305 від 12.11.2015р. /а.с.49/, товарно-транспортних накладних від 12.11.2015р. /а.с. 20-27/ покупець отримав від продавця сою в загальній кількості 257,502тн, замість належних за договором 300тон сої.

У листі за № 1144 від 19.11.2015р. позивач просив відповідача здійснити поставку недопоставленого товару у кількості 43 296 кг. до 01.12.2015р. /а.с. 28-29/ та нагадав про встановлені договором №16 КП/15 від 12.11.2015р. штрафні санкції за недопоставку товару, які за його розрахунком станом на 23.11.2015р. складали 841368,51грн. (837000грн. штрафу та 4 368,51грн. пені).

17.02.2016р. на адресу відповідача за вих. №144 була направлена претензія з вимогою сплати штрафних санкцій за порушення умов договору купівлі-продажу за №16 КП/15 від 12.11.2015р. /а.с. 32-33/.

У відповіді на претензію ТОВ "Геліос-1" зазначає про її необґрунтованість, оскільки розрахунки за договором проводилися саме після поставки товару та ТОВ "Каховка ОСОБА_3" сплатило лише вартість фактично поставленої кількості товару /а.с. 36-37/.

За таких обставин, задовольняючи частково позов місцевий господарський суд підставно у відповідності до умов договору та зазначених норм права встановив наявність факту порушення відповідачем зобовязання з поставки товару в кількості 27,498тн сої /285тон (300т-%5) - 257,502тн/ вартістю 255731,4грн /27,498тн х 9300грн./, оскільки сторони передбачали можливість поставки на 5% більшої або меншої кількості ніж обумовлені 300 тон товару. Твердження скаржника про те, що узгоджений в специфікації строк поставки не свідчить про погодження строків поставки кожної партії, колегія до уваги не приймає, оскільки визначена специфікацією №2 поставка і була партією товару, яку слід було поставити до 14.11.15р..

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. У випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність застосування встановлених договором штрафних санкцій та врахував, що період нарахування пені слід обмежити часом з 17.11.2015р. по 15.02.2016р., оскільки позивач не вірно визначив дату порушення зобовязання у звязку з тим, що останній день строку припав на вихідний день.

Таким чином, обґрунтованим є розмір пені в сумі 28038,22грн. та штрафу у сумі 795150грн., останній судом зменшено до 79515грн. за ч.3 ст.551ЦК України та ст.83ГПК України.

У своїх запереченнях скаржник наголошував на тому, що судом першої інстанції при розгляді позовної заяви позивача, застосовано зменшення штрафних санкцій без врахування інтересів відповідача та не враховано належним чином ступеню виконання зобовязання, а також того факту, що позивачем не понесені збитки у звязку з простроченням виконання зобовязання. Також ТОВ "Геліос-1" зазначає, що на стадії розгляду справи ним було запропоновано укласти з ТОВ "Каховка ОСОБА_3" мирову угоду, відмова позивача на укладання даної мирової угоди на думку відповідача є фактично бажанням неправомірного збагачення.

Судова колегія відхиляє дані твердження з огляду на те, що зменшення штрафних санкцій є правом суду, а не його обовязком. Крім того, боржник взагалі не просив про таке зменшення, а отже його інтереси судом не були порушені. Щодо посилань скаржника на запропоновану позивачу мирову угоду, то її підписання повинно здійснюватись за згодою обох сторін у відповідності до п. 1 ст. 626 ЦК України де вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Доводи скаржника стосовно того, що відкликання не завантажених автотранспортних засобів, здійснене позивачем, є порушенням умов договору, суперечить змісту договору, який не містить відповідних положень.

В матеріалах справи /а.с. 69-93/ знаходиться договір за 1-Т/13 від 22.01.2013р. про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом укладений між ТОВ "Каховка ОСОБА_3" та ТОВ Виробничо-торгівельна компаніяАгроконтинет, додаткова угода № 25 від 12.11.2015р. до нього, облікові картки та подорожні листи, які відповідають вимогам ст.32-36 ГПК України і свідчать про надання послуг перевезення позивачу. То ж колегія судів відхиляє доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не було досліджено цих обставин.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом першої інстанції, не впливають на правильність вирішення спору Враховуючи вищевикладене, судова колегія залишає без змін рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу ТОВ "Геліос-1"- без задоволення.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 49, 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Херсонської області від 26.05.2016року по справі № 923/266/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ст. 110 ГПК України постанова може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 18.08.2016 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя В.М. Головей

Суддя Я.Ф. Савицький