ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"04" серпня 2016 р. Справа № 911/1471/15

Господарський суд Київської області у складі судді Кошик А.Ю., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія Омега» на дії та бездіяльність Мостиського РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчому провадженні №48740827, №48740682, №48740589 при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія Омега»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Казус-Про, Київська обл., смт. Іванків

2) Приватної агрофірми Нове життя, Львівська обл., с. Мишлятичі

про стягнення 45 669 грн. 30 коп.

Представники сторін:

позивач ОСОБА_1М, представник згідно довір. б/н від 14.07.2016 року;

відповідач не зявився;

ВДВС - не зявився;

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.07.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Міжрегіональна виробнича компанія Омега задоволено повністю.

20.08.2015 року Господарським судом Київської області видано наказ про примусове виконання рішення.

04.07.2016 року до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія «Омега» надійшла скарга № 04-1/07 від 04.07.2016 року на дії та бездіяльність Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року, в якій скаржник просить суд визнати дії та бездіяльність Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області котрі виразились у винесенні постав про повернення виконавчих документів стягувачеві протиправними та незаконними та скасувати постанови №48740827, №48740682, №48740589.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи суддю А.Ю.Кошика визначено для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ухвали суду від 07.07.2016 року розгляд скарги призначено на 21.07.2016 року.

Боржники, належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору, у судове засідання 21.07.2016 року не зявились.

19.07.2016 року від Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшли заперечення на скаргу. Крім того, повідомляється, що відділ не має змоги забезпечити явку представника через брак фінансування. У звязку з чим, розгляд скарги відкладався до 04.08.2016 року.

В судовому засіданні 04.08.2016 року представник скаржника підтримав заявлену скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представники боржників та ВДВС в засідання суду не зявились, хоча про місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені судом, вимоги суду викладені в ухвалах не виконали.

Постановою ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області від 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження №48740827 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 про стягнення з Приватної Агрофірми «НОВЕ ЖИТТЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія «ОМЕГА»» 27 510 грн. заборгованості.

Постановою ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області від 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження №48740682 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 про стягнення із Приватної Агрофірми «НОВЕ ЖИТТЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія «ОМЕГА»» 18 159 грн. 30 коп. заборгованості.

Постановою ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області від 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження №48740589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №91 1/1471/15 про стягнення із Приватної Агрофірми «НОВЕ ЖИТТЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія «ОМЕГА»» 1 913 грн. 50 коп. заборгованості.

Відповідно до Постанов Мостиського РВДВС ГТУЮ у Львівській області від 30.06.2016 року накази Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 повернуті Стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем не вчинено дій спрямованих на виконання рішення Господарського суду Київської області від 28.07.2015 року у справі №911/1471/15.

Згідно приписів статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Виконавчі дії це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 32 названого Закону, а саме: і) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, державний виконавець має право накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 3 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк.

Згідно п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 66 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

ТОВ «Міжрегіональна виробнича компанія «Омега» зазначає, що ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі № 911/1471/15 та не використано весь обсяг дій спрямованих на виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2);

- у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника; пункт 5).

При цьому висновок щодо «безрезультатності» та/або «неможливості» розшуку майна чи встановлення/з'ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Аналогічної правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України у Постанові у справі №14/492 від 04.02.2015 року та у Постанові у справі №9/38-10 від 21.10.2014 року.

Судом встановлено, що оскаржувані Постанови від 30.06.2016 року Мостиським РВДВС ГТУЮ у Львівській області обґрунтовані відсутністю у Боржника майна, натомість матеріалами справи встановлено, що за Боржником зареєстровано рухоме майно (транспортні засоби), котрі тривалий час перебували в розшуку за ініціативою Мостиського РВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Судом досліджено заперечення виконавчої служби та додані до заперечень копії матеріалів виконавчого провадження № 33651242. Однак, таке виконавче провадження стосується виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 12.06.2009 року у справі № 12/271.

З наданих виконавчою службою доказів не можливо встановити, які заходи вживались для розшуку наявного у боржника майна при виконанні наказів суду від 20.08.2015 року у справі Господарського суду Київської області №911/1471/15.

З наданих виконавчою службою доказів вбачається, що у виконавчому провадженні № 48740827, стосовно виконання наказу у справі Господарського суду Київської області №911/1471/15, постанови про арешт коштів боржника винесені 21.06.2016 рок (щодо двох банківських рахунків) та виставлено платіжні вимоги, які одержані банками 22.06.2016 року.

Спірну постанови про повернення наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено в трьох виконавчих провадженнях №48740827, №48740682, №.06.2016 року за відсутності відповідей банківських установ про відсутність коштів. Також, щодо наведених виконавчих проваджень не надано жодних доказів вжиття заходів щодо виявлення та розшуку майна боржника.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна виробнича компанія «ОМЕГА» на дії та бездіяльність Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчих провадженнях №48740827, №48740682, №48740589 при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 задовольнити.

2. Визнати дії Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчих провадженнях №48740827, №48740682, №48740589 при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15, котрі виразились у винесені Постанов від 30.06.2016 року про повернення наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», протиправними, передчасними та незаконними.

3. Визнати недійсними Постанови Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 30.06.2016 року про повернення наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

4. Визнати бездіяльність Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області у виконавчих провадженнях №48740827, №48740682, №48740589 при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15, незаконною та протиправною.

Суддя А.Ю. Кошик дата підписання 25.08.2016 р.