ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2016 Справа № 905/2000/16

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Осадчої А.М.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИМ», м.Дружківка Донецької області

до відповідача ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Краматорськ Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_2 обласного територіального відділення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції і накладення штрафу від 23 березня 2016 року № 3 у справі № 01-26-01/2016

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача:Тевелєва Ю.В., довіреність №01-31/458 від 29.06.2016року

СУТЬ СПРАВИ:

10.06.2016року шляхом поштового відправлення Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИМ» м.Дружківка Донецької області (далі - ТОВ «ТИМ») звернулось до господарського суду з позовом до ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Краматорськ Донецької області (далі - Територіальне відділення АКУ) про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_2 обласного територіального відділення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції і накладення штрафу від 23.03.2016 року № 3 у справі № 01-26-01/2016.

Відповідно до автоматичного розподілу позовна заява передана на розгляд судді Осадчій А.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.06.2016року позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі за № 905/2000/16. Розгляд справи відкладався. Строк розгляду справи продовжувався.

ТОВ «ТИМ» свої позовні вимоги мотивувало тим, що письмова вимога № 01-34/801 від 27.11.2015р про надання інформації, яка отримана позивачем від ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, не відповідала положенням законодавства - був відсутній текст доручення Антимонопольного комітету України щодо проведення дослідження регіональних ринків скрапленого газу як моторного пального у Донецькій області та реквізити, за якими з даним документом можливо було б ознайомитись, на документі був відсутнім офіційний атрибут - відтиск печатки. Одночасно, позивач повинен був надати широкий перелік документів про здійснення господарської діяльності, в тому числі таких, що складають комерційну таємницю підприємства. У своєму запиті від 10.12.2015року ТОВ «ТИМ» звернув увагу Територіального відділення АКУ на вказані порушення з проханням виправити ці недоліки. Розяснення відповідача за № 01-34/904 отримані позивачем 05.01.2016року, в ньому є посилання на реквізити доручення Антимонопольного комітету України. Після підготовки 22.01.2016року витребувані документи направлені відповідачу. Однак, незважаючи на наведені обставини, Територіальне відділення АКУ розпорядженням адміністративної колегії № 1-р від 25.01.2016року почало розгляд справи відносно ТОВ «ТИМ» за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Рішенням від 23.03.2016року дії ТОВ «ТИМ» із ненадання інформації у встановлений строк визнано порушенням законодавства і на позивача накладено штраф у розмірі 13600,00 грн. Накладення штрафу позивач вважає незаконним, оскільки порушення ним пункту 13 статті 50 Закону «Про захист економічної конкуренції» виникло внаслідок протиправних дій відповідача, який у даному випадку не призначив додатковий строк для надання документів. Розмір штрафної санкції встановлено без врахування письмових пояснень ТОВ «ТИМ» та наявності помякшуючої обставини - неможливості виконати вимогу у встановлений строк, тому він не відповідає справедливому балансу між публічними інтересами та правами й свободами учасників господарських правовідносин. Посилаючись на протиправність дій відповідача ТОВ «ТИМ» просить суд визнати протиправним і скасувати зазначене рішення адміністративної колегії №3 від 23.03.2016року по справі № 01-26-01/2016.

Правомірність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 50, 52, 56, 59, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»

На підтвердження зазначених у позові обставин ТОВ «ТИМ» надало суду належно завірені копії: вимоги №01-34/801(33) від 27.11.2015року, відповіді на письмову вимогу, листів №01-34/904 від 24.12.2015року, №01 від 21.01.2016року, №01-34/136 від 02.03.2016року, подання, письмових пояснень, рішення Територіального відділення АКУ №3 від 23.03.2016року, Статуту підприємства, витягу з ЄДР щодо позивача.

Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, Територіальне відділення АКУ у письмовому відзиві зазначило, що ТОВ «ТИМ» є оператором регіонального роздрібного ринку скрапленого газу як моторного палива, тому у звязку з дорученням Антимонопольного комітету України позивачу як учаснику такого ринку направлено вимогу про надання відповідної інформації. Листом від 10.12.2015року без номеру ТОВ «ТИМ» повідомило Територіальне відділення АКУ про відмову у наданні такої інформації, пославшись на те, що ця вимога «направлена без достатніх правових підстав та з порушенням чинного законодавства». Клопотання від позивача щодо подовження строку надання інформації до Територіального відділення АКУ не надходило. Інформація зі спірних питань надіслана ТОВ «ТИМ» листом від 21.01.2016р., тобто із запізненням на 41 день. Територіальним відділенням штраф за допущене ТОВ «ТИМ» порушення визначено у базовому розмірі 13600 грн., що повністю відповідає вимогам частини пятої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Рекомендаційним розясненням Антимонопольного комітету України. При цьому вказані позивачем обставини: надання документів до моменту призначення справи та відсутність додаткового строку для виконання вимоги Територіального відділення АКУ не можуть вважатись помякшуючими обставинами по цій справі. За таких обставин відповідач вважає, що вимоги ТОВ «ТИМ» є необґрунтованими і законні підстави для задоволення позову відсутні.

На підтвердження своїх доводів, що викладені у відзиві, відповідач надав суду належним чином засвідчені копії: Рекомендаційних розяснень Антимонопольного комітету України №6-рр від 16.02.2016року, матеріалів справи №905/2000/16, виписки з ЄДР щодо відповідача.

У письмових поясненнях, які отримані судом 23.08.2016року, позивач вказує, що ТОВ «ТИМ» у листі від 10.12.2015року акцентовано увагу відповідача на певні недоліки первісної вимоги про надання документів, лист не містив абсолютного характеру вимоги про відмову у наданні документів, недоліки частково виправлені відповідачем, внаслідок чого позивач надав документи одразу ж після їх підготовки 22.01.2016року. Розяснення від 24.12.2015року містить вимогу виконати запит від 27.11.2015року та надати документи до 11.12.2015року, що зробити було неможливо, розумний строк надання документів встановлено не було. Крім того, позивач посилається на хибність висновків відповідача, викладених у відзиві, стосовно застосування Рекомендаційних розяснень та визначення правових підстав заявленого позову, вважає, що відповідний документ носить виключно рекомендаційний характер, правовою підставою позову є ч.1 ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

У вказаних письмових поясненнях відповідач просить здійснити розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

У судове засідання 23.08.2016року представник позивача не зявився, клопотання про розгляд справи за його відсутності судом задоволене.

У судове засідання 23.08.2016року зявився уповноважений представник відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву.

Проаналізувавши пояснення і наведені сторонами аргументи, дослідивши надані в порядку статті 43 ГПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ТИМ», зважаючи на таке.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ «ТИМ» до ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії про накладення штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначені нормами Закону України від 01.01.2001 року № 2210-ІІІ «Про захист економічної конкуренції».

За приписами частини четвертої статті 4 цього Закону державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 7 Закону України від 26.11.1993 року № 3659-ХІІ «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

У сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків (пункт 1 частини 3 статті 7 Закону).

Пунктом 12 частини першої статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачені повноваження голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, проводити дослідження ринку, визначати межі ринку.

Повноваження голови територіального відділення вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики також закріплені в пункті 3 частини 1 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України від 23.02.2001року № 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за № 291/5482.

При цьому наведений Закон не містить вичерпного переліку випадків, за яких здійснюються повноваження голови територіального відділення Комітету або уповноваженої особи, що виконує його обов'язки, вимагати відповідну інформацію у суб'єктів господарювання та інших осіб.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Як унормовано частиною першою статті 22-1 цього Закону, суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи, зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Тим самим обовязковість виконання вимог органів (посадових осіб) Антимонопольного комітету України щодо надання інформації визначена законодавством.

27.11.2015року ОСОБА_2 територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на виконання відповідного доручення Антимонопольного комітету України від 09.11.2015 року № 13-01/791 рекомендованим листом за підписом виконуючого обовязки голови територіального відділення ОСОБА_3 направлено ТОВ «ТИМ» як одному з учасників дослідження ринків скрапленого газу як моторного пального у Донецькій області письмову вимогу за № 01-34/801(33) щодо надання інформації з визначеним переліком питань в строк до 11.12.2015року.

У вимозі Територіальне відділення АКУ попередило ТОВ «ТИМ», що відповідно до статей 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет» вимоги голови територіального відділення обовязкові для виконання у визначений строк та звернуто увагу, що ненадання інформації у встановлені строки, подання інформації у неповному обсязі, подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, визначеними п.п.13.14,15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і тягне за собою накладення штрафу.

11.12.2015року Територіальне відділення АКУ отримало від ТОВ «ТИМ» лист від 10.12.2016року, у тексті якого було зазначено, що, на думку позивача, вимога щодо надання інформації направлена на його адресу без достатніх правових підстав та з порушенням чинного законодавства, а саме: - пунктом 12 частини першої статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» не передбачено можливості голови територіального відділення АКУ вимагати від субєктів господарювання інформації у процесі здійснення дослідження, зокрема регіональних ринків скрапленого газу як моторного пального у Донецькій області; - у вимогі щодо надання інформації відсутній текст доручення Антимонопольного комітету та реквізити, за якими з даним документом можливо ознайомитись; - у вимогі відсутній відбиток печатки ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, який би засвідчував підпис посадової особи. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «ТИМ» констатувало, що вимога щодо надання інформації не підлягає виконанню.

Позивач у зазначеному листі запропонував Територіальному відділенню АКУ письмово привести вказану вимогу у відповідність до положень чинного законодавства України і направити її на адресу ТОВ «ТИМ», при цьому гарантувало надання вчасно та в повному обсязі всіх матеріалів та інформації згідно законодавства.

У відповідь на звернення Територіальне відділення АКУ листом № 01-34/904 від 24.12.2015року проінформувало ТОВ «ТИМ», що діяло у межах своїх повноважень. При цьому зазначило, що обовязкове використання територіальними відділеннями печаток при листуванні та оформленні письмових вимог щодо надання інформації не передбачено законом та нормативно-правовими актами Антимонопольного комітету України, визначило, що не має обовязку надавати копію доручення або його реквізити.

22.01.2016року Донецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України отримало від ТОВ «ТИМ» письмову відповідь на спірну вимогу, в якій надано витребувану інформацію.

У відповідності до службового доручення в.о. обовязки голови ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України покладено на ОСОБА_3від 29.01.2016року внаслідок проведеної за результатами збирання та аналізу доказів перевірки головний експерт-юрисконсульт 1 ВДР ОСОБА_4 02.03.2016 року звернувся до адміністративної колегії Територіального відділення з поданням «З попередніми висновками у справі № 01-26-01/2016» з пропозицією визнати дії ТОВ «ТИМ» із неподання інформації у встановлений строк порушенням законодавства та за вчинення цього порушення накласти на підприємство штраф.

Копія подання територіальним відділенням надіслана на адресу ТОВ «ТИМ» та отримана службової особою позивача 07.03.2016року.

За рішенням адміністративної колегії ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 3 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» від 23.03.2016 року по справі № 01-26-01/2016 дії ТОВ «ТИМ» неподання інформації відділенню на вимогу щодо надання інформації від 27.11.2015 № 01-34/801(33) у встановлений головою територіального відділення строк, а саме, до 11.12.2015року, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою відділення строк. Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинення правопорушення, зазначене у пункті 1 цього рішення, накладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИМ» штраф у розмірі 13600,00грн.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 72 копія рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України відправлена 30.03.2016року за № 01-34/222 та одержана представником ТОВ «ТИМ» 10.04.2016року.

Зазначене рішення ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржене ТОВ «ТИМ» до господарського суду шляхом направлення 10.06.2016року поштою позову рекомендованим листом.

Заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено (частина перша статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення необхідні документи здано на пошту. У разі неотримання документів Антимонопольним комітетом України чи його територіальним відділенням відповідна особа надає належні докази на підтвердження факту направлення таких документів поштою (частини третьої статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

За таких обставин, суд вважає, що позивачем дотримано строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України до господарського суду.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Термін інформація у цьому Законі вживається у наступному значенні: інформація - відомості в будь-якій формі й вигляді та збережені на будь-яких носіях (у тому числі листування, книги, помітки. Ілюстрації (карти, діаграми, органіграми, малюнки, схеми тощо), фотографії, голограми, кіно-, відео-, мікрофільми, звукові записи, бази даних компютерних систем або повне чи часткове відтворення їх елементів), пояснення осіб та будь-які інші публічно оголошені чи документовані відомості (стаття 1 Закону).

Частиною першою статті 59 вказаного Закону України передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Пленум Вищого господарського суду України у пунктах 6, 7 постанови від 26 грудня 2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» розяснив, що порушення органами Антимонопольного комітету України визначеної законом компетенції цих органів у прийнятті ними рішень повинно мати наслідком визнання господарським судом відповідних рішень недійсними. Порядок прийняття рішення органом Антимонопольного комітету України вважається порушеним, якщо таке рішення підписано не уповноваженою на це особою. Що ж до недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання субєктом господарювання конкурентного законодавства, то воно може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило зясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу тощо.

Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Згідно з частинами шостою і сьомою статті 12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення адміністративних колегій названого Комітету та його територіальних відділень приймаються відповідно від імені Антимонопольного комітету України або від імені його територіального відділення.

Конкурентне законодавство не ставить застосування передбаченої ним відповідальності за порушення цього законодавства у залежність від наявності у субєкта господарювання вини в будь-якій формі (пункт 7 постанови Пленуму).

Вивчивши представлені сторонами документи, судом встановлено, що вимога щодо надання інформації від 27.11.2015року № 01-34/801 надіслана ТОВ «ТИМ» на фірмовому бланку ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, який має всі необхідні реквізити, підписана в.о. голови відділення ОСОБА_3 Рішення адміністративної колегії ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підписано повноважною посадовою особою - її головою - в.о. обовязки голови відділення ОСОБА_3, копія рішення позивачем отримана.

Про наслідки неподання інформації, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИМ» було повідомлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем у даному випадку додержані процедурні правила та порядок прийняття рішення.

У пункті 13 названої постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Враховуючи викладене, суд визнає, що територіальне відділення АКУ при витребуванні у ТОВ «ТИМ» інформації щодо дослідження ринків скрапленого газу як моторного пального у Донецькій області діяло на доручення Антимонопольного комітету України, у межах повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та у відповідності з нормами Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Таким чином відповідач мав право у межах своїх повноважень витребувати у ТОВ «ТИМ» відповідну інформацію, а позивач, у свою чергу, зобовязаний був надати таку інформацію у встановлений строк.

Відсутність у вимозі самого тексту доручення Антимонопольного комітету України чи його реквізитів не є достатньою законною підставою для відмови у виконанні вимоги територіального відділення про надання інформації.

Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затверджене розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 року № 32-р, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 року за № 291/5482 та Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5 (пункт 1 розділу 3) не містять обовязку органу Антимонопольного комітету України використовувати гербову печатку для при оформленні письмової вимоги щодо надання інформації, яка надсилається учасникам дослідження ринку.

Стосовно строку надання інформації суд зазначає, що для юридичної кваліфікації ситуації не має правового значення пропозиція позивача відповідачеві щодо коригування письмової вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства. Факт такого звернення ніяким чином не змінює строку надання інформації, що зазначений у первісній вимозі. З клопотанням про продовження такого строку позивач до відповідача не звертався.

Вирішальним є саме встановлення факту ненадання територіальному відділенню Антимонопольного комітету України витребуваної інформації у встановлені строки, а не лситування з приводу правомірності направленої вимоги.

Доводи позивача про протиправність дій територіального відділення АКУ при витребуванні інформації, необхідності встановлення додаткового строку для її надання в даному випадку не відповідають вищенаведеним нормам законодавства України і не підтверджені обєктивними доказами, тому суд не бере їх до уваги.З огляду на викладене суд уважає підтвердженим факт подання ТОВ «ТИМ» витребуваної інформації 22.01.2016 року з пропуском строку, при цьому позивач мав реальну можливість виконати вимогу у встановлений термін.

За правилам, встановленими в частині другій статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, як визначено нормою частини першої статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», є: 13) неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до положень частин першої і другої статті 52 наведеного Закону органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на обєднання, субєктів господарювання, зокрема юридичних осіб, за порушення, передбачені: пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Антимонопольний комітет України у Рекомендаційних розясненнях від 16 лютого 2016 року № 6-рр «Щодо застосування положень частин другої, пятої та шостої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частин першої та другої статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» зазначив, що під час розрахунку розміру штрафу за порушення Комітет керується засадами пропорційності, недискримінаційності та розумності: - пропорційність передбачає співмірність розміру санкцій, які мають на меті не лише покарання за вчинене правопорушення, але й стримування від вчинення чи продовження таких порушень, з масштабом та характером порушення; - недискримінаційність означає неприпустимість застосування до субєктів господарювання різних підходів в аналогічних випадках; - розумність означає, що розмір штрафу має визначатися з урахуванням значення фактичних обставин кожного випадку для забезпечення справедливого балансу між публічними інтересами та правами й свободами учасників правовідносин.

Застосування штрафних санкцій не повинно призводити до позбавлення субєкта господарювання можливості конкурувати або до неможливості задоволення споживчого попиту (пункт 4).

Відповідно до пункту 6 Рекомендаційних розяснень визначення розміру штрафу здійснюється у два етапи: - на першому визначається базовий розмір штрафу для кожного відповідача; - на другому цей розмір коригується з урахуванням обтяжуючих та помякшуючих обставин.

Розмір накладеного штрафу не може перевищувати меж, визначених у частинах другій, пятій та шостій статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та частинах першій та другій статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Порушеннями, тяжкість яких під час визначення базового розміру штрафу враховується як помірна, є порушення, передбачені пунктами 9, 13, 14, 15, 16, 17 та 18 статті 50 цього Закону (пункт 12.4).

У пункті 12.4.2 Рекомендаційних розяснень Антимонопольного комітету України базовий розмір штрафу за порушення, передбачені пунктами 13 - 15 статті 50 Закону, визначається відповідно до таблиць 1 та 2, наведених у додатку до цих Рекомендаційних розяснень.

Рішенням адміністративної колегії від 23.03.2016 року № 3 розмір штрафу визначено в сумі 13600,00 грн., що відповідає базовому.

При розгляді справи адміністративна колегія не знайшла помякшуючих обставин, при цьому останньою досліджувались факти, які зазначені у письмових поясненнях позивача від 15.02.2016року щодо відсутності додаткового строку для виконання вимоги та неможливість виконати вимогу у встановлений строк.

Саме на ці обставини в якості помякшуючих позивач посилається і у тексті позовної заяви.

Як наслідок, дані обставини відповідачем розглядались.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, оцінивши і співставивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не надав достатніх обґрунтованих доказів протиправних дій відповідача, який, на розсуд суду, при прийнятті рішення діяв у межах чинного законодавства України про захист економічної конкуренції, витребувана ним інформація була необхідна для здійснення передбачених законом обовязків, а розмір штрафу за допущене юридичною особою порушення закону не перевищує встановлену межу.

За таких обставин рішення адміністративної колегії ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 3 від 23.03.2016р. визнається судом прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, а законні підстави для визнання його недійсним і скасування відсутні, тому позовні вимоги ТОВ «ТИМ» не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що судом прийняте рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, понесені товариством з обмеженою відповідальністю «ТИМ» витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00 грн. у відповідності до положень статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 7, 12-1, 17, 22. 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статтями 1, 4, 50-52, 59, 60, 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статтями 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИМ» м.Дружківка Донецької області до ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Краматорськ Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_2 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції і накладення штрафу у розмірі 13600,00 грн. від 23.03.2016 року №3 у справі № 01-26-01/2016 відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до ОСОБА_2 апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 23.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29.08.2016 року.

Суддя А.М. Осадча