ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30.08.16 Справа № 914/4024/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання - І.О. Борщ

за участю представників сторін:

від позивача - Нечаєва Н. М. (представник за довіреністю)

від відповідача - ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, б/н від 24.06.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2016 року (суддя Запотічняк О.Д.)

у справі № 914/4024/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідністю "ТКС Молл Маркет", м.Трускавець,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Львів,

про: стягнення 135 183,40 грн

В С Т А Н О В И В :

ухвалою від 11.07.2016 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, б/н від 24.06.2016 року.

Предметом спору є стягнення боргу за зобов'язанням з оренди нежитлового приміщення, оформленого договорами від 30 вересня 2013 року, від 18 листопада 2014 року, від 27 лютого 2015 року, 27 серпня 2015 року та штрафу за договором.

Позивач покликається у позовній заяві на 4 (чотири) договори оренди, а саме:

1. Договір оренди нежитлових приміщень готельного комплексу з розвиненою інфраструктурою № 8 від 30 вересня 2013 року.

2. Договір оренди нежитлових приміщень готельного комплексу з розвиненою інфраструктурою № 6 від 18 листопада 2014 року.

3. Договір оренди нежитлових приміщень готельного комплексу з розвиненою інфраструктурою № 406 від 27 лютого 2015 року.

4. Договір оренди нежитлових приміщень готельного комплексу з розвиненою інфраструктурою № 406 від 27 серпня 2015 року.

та зазначає їх у додатках до позовної заяви. Копії цих договорів наявні у матеріалах справи № 914/4024/15.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач має право змінювати підставу або предмет позову до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст.101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, такі договори є доказами, тобто тими обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд приймає рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 101 ГПК України додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

З наведеного вбачається, що між сторонами існували триваючі господарські відносини з оренди нежитлових приміщень (різної площі) на підставі окремих господарських договорів, а саме в даному випадку з 01 жовтня 2013 року (моменту складення Акту прийому передачі за Договором від 30 вересня 2013 року № 8). Строк дії останнього договору (як підстави позову) - до 30 вересня 2015 року. Докази припинення відносин оренди між сторонами (за договором від 27 серпня 2015 року № 406) та повернення приміщення з оренди - відсутні у матеріалах справи.

З аналізу поданого позивачем розрахунку заборгованості (з 01.01.2014 року по 20.10.2015 року) вбачається, що такий носить характер бухгалтерського документа, без зазначення окремих розрахунків по кожній з підстав позову (по кожному договору - як окремої підстави для стягнення боргу). Крім того, позивачем також висвітлені операції за жовтень 2015 року та включені у заявлену суму боргу, а також долучені первинні документи про оплату зобов'язань з оренди після вересня 2015 року.

Також, позивачем в апеляційній інстанції подано копію ще одного Договору оренди № 5А від 30 вересня 2013 року, укладеного між сторонами, про передачу в оренду нежитлового приміщення площею 58 м.кв. (маг. одягу "ІНФОРМАЦІЯ_1"), відносини за яким між сторонами мали місце також і в період дії Договору оренди нежитлових приміщень готельного комплексу з розвиненою інфраструктурою № 8 від 30 вересня 2013 року.

Як вбачається з долучених позивачем доказів в обґрунтування спірної суми боргу, а саме рахунків № 01, 02, 03, 04 за січень - квітень 2014 року, розрахунку заборгованості, заборгованість за вищевказаним договором оренди № 5А включена у спірну суму боргу.

Крім того, скаржник зазначає, що станом на момент початку розрахунку 01.01.2014 року існувала переплата за договором оренди в сумі 10 560,87 грн. Проте не зазначає, за яким саме договором оренди у нього існувала переплата.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Відтак, зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зобов'язати сторін подати суду розрахунок (контррозрахунок) суми боргу з врахуванням вищенаведеного, в тому числі по кожному окремому договору як окремій підставі для стягнення боргу за даним позовом за період, починаючи з 01.10.2013 року.

Також, апеляційний суд зазначає, що більшість з долучених копій документів скаржника є нечитабельними та неналежно завіреними.

Враховуючи вищевикладене, клопотання сторін про продовження строку розгляду справи, з метою всестороннього та об'єктивного розгляду справи по суті, забезпечення прав та інтересів сторін, апеляційний суд вважає за необхідне строк розгляду спору продовжити та розгляд справи відкласти.

Керуючись ст.ст. 65, 69, 77, 86 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк розгляду спору у справі № 914/4024/15 на 15 (п'ятнадцять) днів.

2. Розгляд справи відкласти на 13.09.2015 р. об 11 год. 10 хв.

3. Зобов'язати сторін до 12.09.16 року надати розрахунок, контррозрахунок спірної суми боргу.

Присутність повноважних представників в судовому засіданні визнається на власний розсуд сторін. У випадку неявки представників сторін, справу буде розглянуто за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ст. 75 ГПК України в межах строків, передбачених ст. 102 ГПК України.

Головуючий-суддя: Бонк Т.Б.

Судді: Бойко С.М.

Якімець Г.Г.