ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р. Справа № 922/1822/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В. , суддя Сіверін В. І.

при секретарі судового засідання Монастирській Є.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 21 липня 2016 року, ОСОБА_2, довіреність від 21 липня 2016 року,

відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 15 вересня 2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1928 Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 04 липня 2016 року у справі № 922/1822/16

за позовом Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", м. Харків,

до ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго", м. Харків,

про зобов'язання припинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04 липня 2016 року у справі № 922/1822/16 (суддя Ольшанченко В.І.) позов задоволено повністю. Зобов'язано ОСОБА_4 компанію "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.149. Код ) поновити постачання електричної енергії до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, буд.1. Код ). Стягнуто з ОСОБА_4 компанією "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.149. Код ) на користь Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, буд.1. Код ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

ОСОБА_4 компанія "Харківобленерго" з вказаним рішенням суду першої інстанції не подилась, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального прав, просить його скасувати.

29 серпня 2016 року від Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8438) в якому останній зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

30 серпня 2016 року повторним автоматичним розподілом справи № 922/1822/16 у зв'язку з перебуванням судді Гетьмана Р.А. у відпустці було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В., суддя Сіверін В.І.

У судове засідання, яке відбулось 31 серпня 2016 року, зявились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

02 квітня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії №207 (надалі - договір), за яким постачальник (відповідач) постачає електричну енергію споживачу, а споживач (позивач) оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

У зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань з боку позивача ОСОБА_4 компанією "Харківобленерго" було припинено електропостачання споживача.

22 квітня 2016 року за вих.№80-90/01-1056 позивач надав відповідачу лист, в якому просив поновити енергопостачання ННЦ ХФТІ, в зв'язку з повним погашенням боргу за використану електричну енергію станом на 21 квітня 2016 року та наданням попередньої оплати на наступний розрахунковий період.

З огляду на той факт, що станом на момент подання позову така вимога не була виконана з боку ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" останній просить зобов'язати відповідача поновити постачання електричної енергії до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" вже в судовому порядку.

Задовольняючи позовну вимогу місцевий господарський суд визначив, що оскільки позивач погасив заборгованість з енергопостачання, що підтверджується платіжними дорученнями №267 від 12 травня 2016 року на суму 1100000,00 грн., №389 від 12 травня 2016 року на суму 232598,02 грн., №390 від 12 травня 2016 року на суму 61273,55 грн., а також актом звіряння розрахунків за електроенергію за договором про постачання електричної енергії №207 від 02 квітня 2004 року станом на 01 травня 2016 року, підписаним уповноваженими представниками сторін, відповідач мав договірний обовязок поновити енергопостачання позивача протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості. Одночасно місцевий суд зазначив, що поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів виключно з дня погашення заборгованості, а не після погашення позивачем пені та 3% річних.

Не погоджуючись з даною позицією суду першої інстанції відповідач в обгрунтуванні апеляційної скарги вказує, що у відповідності до абз. 2 п. 8 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №207 від 02 квітня 2004 року поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів не тільки з дня погашення заборгованості а й оплати послуг з відновлення електропостачання, що не мало місце в даному випадку. За твердженням відповідача враховуючи відсутність на момент розгляду спору у суді першої інстанції оплати послуг з відновлення електропостачання, висновок суд про поновлення енергопостачання є передчасним.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає норм матеріального законодавства, зважаючи на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 02 квітня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії №207 (надалі - договір), за яким постачальник (відповідач) постачає електричну енергію споживачу, а споживач (позивач) оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положенняЦивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 11 ЦК України, ст. 174 ГК України.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 6.1.3 договору сторони визначили, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, несплати споживачем вартості електроенергії у терміни, встановлені додатком №2 "Порядок розрахунків", та/або недотримання погодженого графіка погашення заборгованості (рахунків за перевищення договірних (граничних) величин споживання електроенергії та потужності) з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ.

Додатком №2 до договору сторони узгодили порядок розрахунків (для бюджетних установ та організацій, підприємств житлово-комунального господарства та підприємств, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення) (надалі - додаток №2 до договору або Порядок).

Відповідно до п. 4.6 додатку №2 до договору, у разі виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають додаткову угоду щодо реконструкції заборгованості, яка є невід'ємною частиною цього договору. Сплата згідно зазначеного графіку здійснюється окремим платіжним дорученням, в якому споживач чітко вказує в розділі "призначення платежу": "погашення заборгованості згідно графіку реструктуризації" (вказується дата укладання додаткової угоди до договору про реструктуризацію заборгованості).

Згідно з ч. 1 п. 5 додатку №2 до договору, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом трьох робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом п'яти операційних днів з дня його отримання (ч. 3 п. 5 додатку №2 до договору).

Пунктом 7 додатку №2 до договору сторони визначили, що нарахування за понаддоговірне споживання електричної енергії та електричної потужності, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сум пені, 3% річних, індексу інфляції відображуються в окремому рахунку, який споживач електроенергії повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ до 6 числа наступного за розрахунковим місяця. Термін сплати такого рахунку визначається вимогами п. 5 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 додатку №2 до договору, у разі несплати рахунків, передбачених п.п. 4.6, 5, 7 цього додатку у зазначені терміни, постачальник зобов'язаний припинити повністю або частково постачання електричної енергії споживачу, попередивши його про це письмово або телефонограмою не пізніше ніж за три робочі дні. Повідомлення про припинення постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту несплати рахунків.

Поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості та оплати послуг з відновлення електропостачання.

Припинення електропостачання споживачу не звільняє його від сплати пені, 3% річних, індексу інфляції за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п. 4.4).

11 грудня 2009 року між сторонами була підписана додаткова угода №КС-1 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №207 від 02 квітня 2004 року, за якою, у зв'язку з набуттям чинності з 11 грудня 2009 року Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 жовтня 2009 року №1234 "Про затвердження Критеріїв визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги", споживачу змінено клас напруги з першого на другий для розрахунків за спожиту електроенергію по точкам обліку, що наведені в додатку №1 до зазначеної додаткової угоди.

Згідно з п. 2 зазначеної вище додаткової угоди №КС-1 сторони визначили, що всі інші умови договору №207 від 02 квітня 2004 р., незмінені цієї додатковою угодою, залишити незмінними і обов'язковими для виконання сторонами.

08 лютого 2016 року позивач отримав від відповідача повідомлення про припинення подачі електроенергії про те, що станом на 08 лютого 2016 року позивач має заборгованість за використану електроенергію, запропонував позивачу зробити оплату за спожиту електроенергію, повідомив, що він нарахував позивачу пеню та 3% річних, які позивач повинен перерахувати на розрахунковий рахунок відповідача, а також про припинення енергопостачання підприємства позивача з 08:00 16 лютого 2016 р. за невиконання договірних зобов'язань.

16 лютого 2016 року о 16:55 год. відповідач припинив енергопостачання гаража Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", що розташований в місті Харкові по вул. Академічній, 1, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача, а також копією листа відповідача від 23 травня 2016 року позивач повідомив відповідача листами №80-30/10-773 від 24 березня 2016 року, №80-30/11-932 від 08 квітня 2016 року, №80-30/11-1024 від 19 квітня 2016 року, що він не погоджується з нарахуванням пені та 3% річних, з зазначенням підстав необґрунтованості їх нарахування та проведення оплати за електроенергію в терміни, передбачені договором №207.

22 квітня 2016 року за вих.№80-90/01-1056 позивач надав відповідачу лист, в якому просив поновити енергопостачання ННЦ ХФТІ, в зв'язку з повним погашенням боргу за використану електричну енергію станом на 21 квітня 2016 року та наданням попередньої оплати на наступний розрахунковий період.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем дійсно погашено заборгованість з енергопостачання, що підтверджується платіжними дорученнями №267 від 12 травня 2016 року на суму 1100000,00 грн., №389 від 12 травня 2016 року на суму 232598,02 грн., №390 від 12 травня 2016 року на суму 61273,55 грн., а також актом звіряння розрахунків за електроенергію за договором про постачання електричної енергії №207 від 02 квітян 2004 року станом на 01 травня 2016 року, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Відповідна сплата Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" основної заборгованості за договором на думку суду першої інстанції в силу договірних приписів є підставою для поновлення електропостачання протягом 5-ти днів від дня такої оплати.

В той же час суд не звернув належним чином увагу на зміст пункту 7.12 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року за №417/1442 та абз. 2 п. 8 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №207 від 02 квітня 2004 року. яким передбачено, що поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів не тільки з дня погашення заборгованості а й оплати послуг з відновлення електропостачання.

Відтак, передумовою поновлення електропостачання є погашення позивачем заборгованості та оплати послуг з відновлення електропостачання, підтвердженням чого має бути відповідний розрахунковий документ.

Дослідивши надані до суду першої інстанції докази колегія суддів зазначає про відсутність фактичних доказів оплати Національним науковим центром "Харківський фізико-технічний інститут" послуг з відновлення електропостачання, що безпосередньо не заперечується сторонами.

За твердженням Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" в листі від 22 квітня 2016 р. за вих.№80-90/01-1056 ним було гарантовано проведення оплати з відновлення електропостачання (Том 1 а.с.24).

Однак за вимогами абз. 2 п. 8 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №207 від 02 квітня 2004 року поновлення енергопостачання повязується виключно з фактом оплати послуг з відновлення електропостачання, а не письмовим повідомленням про гарантування проведення оплати з відновлення електропостачання.

З приводу доводів позивача стосовно не надсилання відповідачем рахунку на оплату послуг з відновлення електропостачання слід зазначити наступне.

Положеннями договору не передбачено прямого обовязку у відповідача здійснювати надсилання рахунку на оплату послуг з відновлення електропостачання особі, яка бажає здійснити поновлення електропостачання.

При цьому правовий аналіз пункту 7 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №207 від 02 квітня 2004 року, яким передбачено вимогу щодо отримання рахунку саме споживачем в розрахунковому відділі РВЕ на оплату штрафних санкцій, 3 % річних, інфляційних втрат, нарахувань за понаддоговірне споживання електричної енергії та електричної потужності, оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної, дає підстави для висновку про необхідність звернення саме Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" до позивача з приводу отримання відповідного рахунку, як суми яка не є основним платежем за договором.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, наданих до суду першої інстанції, позивачем у письмовому зверненні до відповідача не ставилось питання необхідності отримання такого рахунку.

А відтак, саме позивачем не було реалізовано дії спрямовані на отримання рахунку на оплату послуг з відновлення електропостачання, що виключає існування вини ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" у відповідній не оплаті з боку позивача.

Наданий Національним науковим центром "Харківський фізико-технічний інститут" лист від 22 липня 2016 року №80-90/01-1915, в якому зазначається про гарантування проведення оплати з відновлення електропостачання та фактично ставиться прохання надати відповідний рахунок, не підтверджує неправомірність дій відповідача, оскільки такий лист було направлено 22 липня 2016 року, позаяк рішення суду було прийнято 04 липня 2016 року.

Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду першої інстанції з точки зору його законності й обґрунтованості, що передбачає оцінку його відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.

Отже, вказаний доказ не може бути взятий до уваги судом апеляційної інстанції для надання правової оцінки висновку суду першої інстанції.

Більш того, варто зауважити, що в даному випадку питання наявності або відсутності у ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" обов'язку надсилання рахунку не має ключового значення для вирішення даного спору, оскільки в кінцевому результаті не впливає на доведення факту оплати послуг за відновлення електропостачання.

Так предмет спору в даній справі полягає у зобов'язанні ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" здійснити поновлення постачання електричної енергії до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", що підлягає задоволенню виключно в разі доведення відповідної оплати з боку позивача. Встановлення судом причин неможливості її проведення не породжують наслідків у вигляді доведення стороною факту такої оплати (тобто, навіть припускаючи існування прямого обовязку у ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" щодо направлення споживачеві рахунку вказана обставина не зумовлює його автоматичну оплату з боку позивача), та може бути підставою для звернення до суду з вимогою про зобов'язання особи вчинити певні дії.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено факт оплати послуг з відновлення електропостачання у останнього на момент розгляду спору у суді першої інстанції не виникло право вимагати від ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" поновлення постачання електричної енергії, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи той факт, що висновки суду першої інстанції не відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення господарського суду Харківської області від 04 липня 2016 року у справі № 922/1822/16, та прийняття нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 компанії "Харківобленерго" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 04 липня 2016 року у справі № 922/1822/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2016 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя П.В.Тихий

Суддя В.І.Сіверін