РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016Справа №910/11148/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» в особі Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» в м. Києві
до Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект»
простягнення 70682,36 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКормушнина О.І. - представник
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» в особі Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» в м. Києві звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» заборгованості у розмірі 70682,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору на виготовлення проектної продукції №05/12 від 14.06.2013 в частині здійснення розрахунків за виконані проектні роботи, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 34659,00 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 24052,33 грн, 3 % річних у розмірі 1405,83 грн та інфляційні втрати у розмірі 10565,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/11148/16 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 розгляд справи було відкладено на 11.08.2016.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 11.08.2016, з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №400 від 22.07.2016, яке отримане відповідачем 27.07.2016.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04053, м.Київ, вулиця Кудрявська, будинок 3/5, на яку направлялись ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.07.2016 та вказано в позові.

Як зазначено в абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Київсоюзшляхпроект» (замовник) було укладено договір на виготовлення проектної продукції №05/12 (надалі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання на виконання проектних робіт з винесення кабелів зв'язку з пятна забудови транспортної розв'язки на км 15+390 автомобільної дороги (М-05) Київ-Одеса.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору технічні, економічні та інші вимоги до проектної продукції, яка є предметом цього Договору відображені в технічному завданні на розробку робочого проекту (додаток №1), що складає невід'ємну частину цього Договору. Строк здачі робіт по цьому Договору, зміст і строки виконання визначається календарним планом (додаток №2), що складає невід'ємну частину цього Договору.

У додатку №2 до Договору сторони погодили календарний план робіт, у відповідності до якого роботи проводяться у два етапи:

- розробка технічного завдання, отримання технічних умов - дата закінчення робіт: 10.07.2013; розрахункова ціна етапу 5790,00 грн;

- розробка робочого проекта, виготовлення документації - дата закінчення робіт: липень 2013, після отримання зйомок; розрахункова ціна етапу 28869,00 грн.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду на проведення проектних робіт.

Згідно з п. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Пунктами 3.1 - 3.3 Договору передбачено, що по закінченню робіт виконавець подає замовнику проектно-кошторисну документацію у кількості п'яти екземплярів і акт здачі-приймання проектної продукції, складений на підставі виконавчого кошторису. Замовник протягом 5 календарних днів з дня одержання акту здачі-приймання робіт і звітних документів направляє виконавцю підписаний акт здачі-приймання проектної продукції або мотивовану відмову від прийняття робіт. У випадку мотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт необхідних доробок, строки їх виконання. Виконавець зобов'язаний усунути відображені в акті недоліки без додаткової оплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За змістом п.п. 2.1 - 2.6 Договору за виконання проектної продукції згідно з цим Договором замовник сплачує виконавцю 34659,00 грн, без ПДВ, за виготовлення проектно-кошторисної документації та отримання технічних умов. Виконавець приступає до виконання робіт по договору з моменту одержання від замовника авансу у розмірі 50% договірної ціни, тобто 17329,50 грн. Перерахування замовником авансу проводиться в термін 10 банківських днів з моменту підписання цього договору. Замовник передає виконавцю гео-топо зйомку плями забудови. Подальша оплата здійснюється на підставі акту-здачі приймання проектної продукції в розмірі 25%. Остаточний розрахунок замовник проводить після отримання позитивного висновку державної експертизи.

Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання умов Договору були в повному обсязі виконані проектні роботи з винесення кабелів зв'язку з пятна забудови транспортної розв'язки на км 15+390 автомобільної дороги (М-05) Київ-Одеса.

31.12.2013 сторонами підписано накладну на передачу проектної документації, а 29.11.2013 ДП «Укрдержбудекспертиза» було складено експертний звіт (позитивний) щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво транспортної розв'язки в різних рівнях на км 15+390 автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса. Київська область».

31.03.2014 представниками сторін підписано акт виконаних робіт по проектуванню, за змістом якого робота по виконанню проектних робіт з винесення кабелів зв'язку з пятна забудови транспортної розв'язки на км 15+390 автомобільної дороги (М-05) Київ-Одеса виконані в повному обсязі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з огляду на положення ст. 530 Цивільного кодексу України та п.п. 2.1 - 2.6 Договору, строк виконання зобов'язання відповідача з оплати виконаних робіт на момент розгляду справи настав.

Однак, відповідачем свого зобов'язання щодо здійснення розрахунків за виконані позивачем на підставі Договору роботи виконано не було, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 34659,00 грн.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами існування заявленої до стягнення суми заборгованості не спростовано, доказів погашення відповідної заборгованості не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 34659,00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 24052,33 грн, 3 % річних у розмірі 1405,83 грн та інфляційні втрати у розмірі 10565,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що 3% річних та інфляційні втрати нараховані позивачем за період прострочення з 29.06.2013 по 12.03.2016 на суму визначеного договором авансу у розмірі 17329,50 грн (50% договірної ціни), зобов'язання по сплаті якого (з огляду на положення п. 2.2 Договору) мало бути виконано до 29.06.2013.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання як щодо сплати авансу у розмірі 50% договірної ціни у строк до 10 банківських днів з моменту підписання Договору, так і вартості виконаних робіт в цілому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1405,83 грн та інфляційні втрати у розмірі у розмірі 10565,20 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 24052,33 грн суд відзначає таке.

Відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату виконаних робіт по Договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми договору за кожен день відстрочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, нараховану на суму заборгованості у розмірі 34659,00 грн за період з 29.06.2013 по 12.03.2016.

Проте, за приписами ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як зазначено в п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

При здійсненні розрахунку позивачем обмежень, встановлених ч. 6 ст. 232 2 Господарського кодексу України, не враховано.

Крім того, умовами п. 4.3 Договору передбачено, що пеня сплачується за несвоєчасну оплату виконаних робіт. Отже, враховуючи, що акт виконаних робіт було підписано сторонами 31.03.2014, підстави для нарахування пені до вказаної дати відсутні.

Враховуючи наведене, суд здійснює перерахунок заявленої до стягнення суми пені.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 3654,84 грн за період прострочення з 01.04.2014 по 01.10.2014.

У задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 20397,49 грн суд відмовляє з викладених вище підстав.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу у розмірі 34659,00 грн, 3% річних у розмірі 1405,83 грн, інфляційні втрати у розмірі 10565 та пеня у розмірі 3654,84 грн.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» (04053, м.Київ, вулиця Кудрявська, будинок 3/5, ідентифікаційний код 01388437) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Машинобудівельників, будинок 17, ідентифікаційний код 33773623) в особі Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Коаксіал» в м.Києві (03134, м.Київ, вул. Булгакова, 16, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 35328313) заборгованість у розмірі 34659 (тридцять чотири тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 1405 (одна тисяча чотириста п'ять) грн 83 коп., інфляційні втрати у розмірі 10565 (десять тисяч п'ятсот шістдесят п'ять) грн 20 коп., пеню у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн 84 коп. та судовий збір у розмірі 980 (дев'ятсот вісімдесят) грн. 31 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.08.2016

Суддя Ю.М. Смирнова