ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Справа № 922/633/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за за договором про надання правової допомоги

1-го відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю № 245 від 09.02.2016 р.

2-го відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю № 03/186 від 01.12.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПП "Три А" (вх. № 1587Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2016 р. у справі № 922/633/16

розглянувши справу

за позовом ПП "Три А", м. Харків
до 1. ТОВ "Харківгаз Збут", м. Харків , 2. ПАТ "Харківміськгаз", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 р. ПП "Три А", м. Харків (далі за текстом - позивач), звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Харківгаз Збут", м. Харків (далі за текстом - перший відповідач), та ПАТ "Харківміськгаз", м. Харків (далі за текстом - другий відповідач) про зобов'язання виключити зі складу заборгованість суму в розмірі 137800,68 грн., яка була ними нарахована позивачу за період з 08.07.2015 р. 10:00 год. по 22.07.2015 р. 11:45 год.

19.04.2016 року до господарського суду Харківської області надійшла заява про уточнення предмету позову, відповідно до якої позивач уточнив позовні вимоги в частині розміру заборгованості щодо виключення якої заявлено даний позов. Згідно уточненого розрахунку позивача розмір заборгованості за період з 08.07.2015 10:00год. по 22.07.2015 11:45год. складає 135792,23 грн.

Дана заява задоволена місцевим господарським судом, оскільки такі дії позивача не суперечать приписам чинного законодавства та не порушують будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів. З огляду на викладене, судом першої інстанції розглядалась вимога про зобов'язання відповідачів виключити зі складу заборгованості суму в розмірі 135792,23 грн., яка була ними нарахована позивачу за період з 08.07.2015 р. 10:00 год. по 22.07.2015 р. 11:45 год.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.05.2016 року у справі № 922/633/16 (суддя Калантай М.В.) в позові відмовлено.

Позивач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, та на не повне зясування обставин, що мають значення для справи. Стягнути з відповідачів на користь позивача гонорар адвокату у розмірі 5000,00 грн. Здійснити перерозподіл судових витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 06.07.2016 р.

Представником позивача 06.07.2016 р. за вх. № 6793 надані документи в підтвердження того, що відповідачами було припинено газопостачання на підприємстві позивача.

2- й відповідач 06.07.2016 р. за вх. № 6795 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

1- й відповідач 06.07.2016 р. за вх. № 6796 також надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судовому засіданні 06.07.2016 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 20.07.2016 р.

19.07.2016 р. за вх. № 7189 2-м відповідачем надані додаткові пояснення в обгрунтування своїх заперечень проти апеляційної скарги.

19.07.2016 р. за вх. № 7226 представником позивача надані письмові пояснення в обгрунтування своїх вимог.

В судовому засіданні 20.07.2016 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 27.07.2016 р.

21.07.2016 р. за вх. № 7273 представником позивача надані додаткові письмові пояснення в обгрунтування своїх вимог.

27.07.2016 р. представником позивача надані додаткові письмові пояснення в обгрунтування своїх вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 29.08.2016 р.

2-м відповідачем 26.08.2016 р. за вх. № 8373 надані додаткові пояснення по справі.

26.08.2016 р. за вх. № 8384 представником позивача надано копію листа НКРЕКП, відповідно до якого встановлюється порушення та відсутність підстав для проведення перерахунку.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржуване - скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у зв'язку з несправністю ЗВТ 2-*м відповідачем правомірно прийнято рішення про здійснення перерахунку споживання природного газу.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2015 між першим відповідачем, як постачальником, другим відповідачем, як газорозподільним підприємством, та позивачем, як споживачем, укладено Договір №2015/ТП-ПР-110033 (далі за текстом - Договір), за умовами якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку, та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору ціна за 1000,00куб.м. складає 8974,32 грн.

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати його підписання, діє в частині постачання природного газу з 01.07.2015 та укладається на строк до 31.12.2015. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно пункту 2.2 Договору облік обсягів газу, що постачається на умовах договору здійснюється згідно з Правилами користування та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затвердженими Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року №618, а також згідно з Технічною угодою та іншими діючими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок обліку природного газу під час його розподілу.

В пункті 2.3. договору на постачання природного газу сторони домовились, що обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об'єктів споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку №1 до договору.

Газорозподільне/газотранспортне підприємство має право перевіряти роботу вузлів обліку, установлених у споживача, а також вимагати позачергової перевірки вузлів обліку спеціально уповноваженим органом у сфері метрології (пункт 2.4 Договору).

07 липня 2015 року представником другого відповідача під час перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу позивача виявлено розбіжність у показаннях між лічильником газу GMS-G40-40 заводський номер 032532 та коректором об'єму газу КПЛГ-2.01Р заводський номер 01237, що свідчить про збої в роботі вузла обліку газу. Зокрема, інформація з коректора: показання лічильнику - 170347куб.м., а показання механічного лічильника - 170316 куб.м. Про вказані обставини складено Акт № 28104/15 перевірки технічного стану вузла обліку від 07.07.2015, який підписано представниками другого відповідача та позивача.

На підставі Акту № 28104/15 перевірки технічного стану вузла обліку від 07.07.2015 другим відповідачем складено та направлено позивачу повідомлення №12/2097 від 17.07.2015 про проведення 22.07.2015 робіт по проведенню позачергової повірки лічильника газу GMS-G40-40 заводський номер 032532.

22 липня 2015 року представником другого відповідача складено Акт перевірки технічного стану вузла обліку №28972/15, в якому зазначено, що виїзд здійснено на підставі листа від 17.07.2015 для демонтажу лічильника газу та направлення його на позачергову повірку. Роботи по демонтажу проведено із заміною несправного лічильника на інший - GMS-G40-40 заводський номер 000633. Даний акт підписано представниками другого відповідача та позивача.

Також, 22.07.2015 другим відповідачем складено протокол про направлення лічильника газу GMS-G40-40 заводський номер 032532 на позачергову повірку.

За результатами позачергової перевірки Державним підприємством "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандарстизації, метрології та сертифікації" видано Довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки (лічильника газу GMS-G40-40 заводський номер 032532) №ЦСБ-45П від 28.07.2015.

Другий відповідач направив позивачу лист №12/2212 від 31.07.2015, в якому з посиланням на вищевказану довідку про непридатність ЗВТ повідомив позивача про здійснення технічного розрахунку природного газу за період з 08.07.2015 по 22.07.2015 в обсязі 15131,20тис.м.куб. Також позивачу для підписання направлено примірник відповідного технічного розрахунку від 30.07.2015.

Також, згідно Акту приймання-передачі природного газу №ХОЗ00001769 від 31.07.2015 першим відповідачем, з урахуванням здійсненого другим відповідачем перерахунку, за період з 01.07.2015 по 31.07.2015 нараховано позивачу до сплати 137800,68грн. за спожитий газ в обсязі 15,355тис.куб.м.

Позивач від підписання технічного розрахунку та акту приймання-передачі природного газу відмовився, не погоджуючись із визначеним обсягом спожитого природного газу.

В матеріалах справи наявні листи позивача №0408 від 04.08.2015, №2509 від 25.09.2015, №1111 від 11.11.2015, адресовані другому відповідачу, про проведення нового перерахунку показань спожитого газу.

Другий відповідач у своїх листах від 31.08.2015 №12/2415та від 12.11.2015 №12/3204 проти проведення нового розрахунку заперечував, посилаючись на те, що технічний розрахунок від 30.07.2015 здійснено у відповідності до вимог нормативних документів.

Підставою для звернення позивача з даним позовом стала його незгода з проведеним технічним розрахунком природного газу за період з 08.07.2015 10:00год. по 22.07.2015 11:45год. в обсязі 15131,20куб.м., а також неможливість захисту своїх порушених прав будь-яким іншим способом.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

У відповідності до пункту 5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618 (далі за текстом - Правила обліку природного газу), у разі виникнення між сторонами договору суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик засобу вимірювальної техніки (далі за текстом - ЗВТ) сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України.

Перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Відповідно до положень підпункту 3.12.2 Правил перерахунку обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках:

тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу);

непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку;

наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу;

пропущення строків повірки ЗВТ.

Відповідно до вимог п.п. 3.12.3 та 3.12.4 Правил перерахунку обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ перерахунки проводяться за період, починаючи з розрахункової доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з газорозподільним/газотранспортним підприємством.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються газорозподільним/ газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку - за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Згідно з п.п. 3.12.6-3.12.9 технічна перевірка комерційних вузлів обліку газу та правильності розрахунків обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводиться уповноваженими представниками газопостачального/ газорозподільного/газотранспортного підприємства і споживача у порядку та строки, що передбачені умовами договору або окремою технічною угодою до договору.

Технічні перевірки комерційних вузлів обліку газу поділяються на планові (за затвердженим газорозподільним/газотранспортним підприємством і споживачем графіком) та позачергові (за наявності розбалансів між кількістю протранспортованого і реалізованого газу або у разі виникнення спірних питань між сторонами договору щодо результатів вимірювань обєму газу).

Представник сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, має право перевіряти цілісність пломб або захисних елементів, а також цілісність відбитків повірочних тавр або пломб на ЗВТ.

У разі необхідності проведення позачергової перевірки комерційного вузла обліку газу ініціатор перевірки письмово повідомляє про це іншу сторону договору. Перевірка проводиться не пізніше ніж у дводенний строк (вихідні та святкові дні не враховуються) з дня надходження повідомлення до іншої сторони договору. У разі виникнення аварійних ситуацій, що призвели до унеможливлення обліку розподіленого/протранспортованого газу, позачергові перевірки можуть проводитись без попереднього письмового повідомлення власника комерційного вузла обліку газу.

Згідно з п. 3.12.11 Правил за будь-яких перевірок у разі виявлення недоліків, що впливають на результати вимірювань обєму газу (помилки в розрахунках обєму розподіленого/протранспортованого газу, відсутність чи вихід з ладу вимірювальних перетворювачів параметрів газу і перепаду тиску, витоки газу в імпульсних лініях до перетворювачів тиску газу та перепаду тиску, виявлення факту несанкціонованого втручання в конструкцію чи в роботу вузла обліку, використання конфігурації обчислювача, яка не відповідає документації на комерційний вузол обліку газу тощо), представник сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, разом з відповідальною за його технічний стан особою складає двосторонній акт про порушення цих Правил.

Акт, підписаний представниками сторін, є підставою для проведення перерахунків обємів прийнятого-переданого газу.

У разі виникнення спірних питань щодо змісту акта під час його підписання сторона, яка перевіряється, має право підписати акт із зауваженнями.

У разі відмови представника сторони договору, яка перевіряється, від підписання акта акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони договору від підписання.

Як свідчать матеріали справи, 07.07.2015 р. газорозподільним підприємством було здійснено технічного стану вузла обліку, встановленого на ПП «Три А», про що було складено акт № 28104/15.

Як вбачається з даного акту, він не містить зауважень щодо вузла обліку споживача або експлуатації газового обладнання.

Тобто такий акт не є актом п. 3.12.11 Правил і не може бути підставою перерахування обсягів спожитого газу.

Другий відповідач у судовому засіданні пояснив, що при проведенні аналізу даних щодо перевірки вузлів обліку відповідним підрозділом Товариства, було здійснено висновок щодо невідповідності даних у таблиці миттєві значення вимірювання вузла обліку, де зазначено, що покази лічильника 170347 куб. м, покази механічного лічильника 170316 куб. м., у звязку із чим було прийнято рішення щодо проведення позачергової повірки лічильника газу, встановленого на обєкті ПП «Три А».

22.07.2015 р. ПАТ «Харківміськгаз» були проведені роботи з демонтажу і відправлення лічильника газу на позачергову повірку, що відображено в акті № 28972/15 і протоколі про направлення ЗВТ на позачергову повірку, які підписані представниками сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що ПАТ «Харківміськгаз» в цьому акті не було зафіксовано жодних порушень та недоліків в роботі вузла обліку, а також не зазначено причину демонтажу лічильника.

За підсумком проведеної повірки ДП «Харківстандартметрологія» видана довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки № ЦСБ -45П від 28.07.2015 р. з підстав перевищення основної відносної похибки лічильника допустимих меж.

Враховуючи результати повірки та керуючись положеннями пункту 3.13.2 Правил користування ПАТ «Харківміськгаз» було складено технічний розрахунок в обсязі 15131,2 куб.м природного газу. Розрахунок був здійснений за номінальної потужністю 4-х неопломбованих газових котлів потужністю 11,2 куб.м/год та кількості годин роботи обладнання 337,75 год., за період 08.07.2015 р. по 22.07.2015 р., про що повідомило позивача.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що ПАТ «Харківміськгаз» за підсумком неодноразових технічних перевірок вузла обліку ПП «Три А» були виявлені недоліки, які впливають на результати вимірювань обєму газу, проте двосторонній акт про порушення газорозподільним підприємством Правил складений не був.

Викладене свідчить, що перерахунок обємів прийнятого-переданого газу був проведений ПАТ «Харківміськгаз» за відсутності акту про порушення, який є підставою для проведення перерахунку.

Крім того, вимоги щодо обовязкової наявності такого двостороннього акту про виявлені недоліки, зафіксовано п. 3.3.11.12 Технічної угоди, укладеної між ПАТ «Харківміськгаз» та позивачем.

Таким чином, ПАТ «Харківміськгаз» були грубо порушені положення правил та Технічної угоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить до висновку, що підстав для проведення технічного перерахунку у газорозподільного підприємства не було.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вище викладеного, враховуюче те, що відповідачами не спростовано доказів, наданих позивачем, колегія суддів висновку про безпідставність нарахування позивачу заборгованості в сумі 135792,23 грн. з оплати природного газу за період з 08.07.2015 10:00год. по 22.07.2015 11:45год., у звязку з чим вважає за необхідне зобовязати відповідачів виключити зі складу заборгованість в розмірі 135792,23 грн., яка була ними нарахована позивачу за період з 08.07.2015 р. 10:00 год. по 22.07.2015 р. 11:45 год., по особистому рахунку відносно позивача за не отриманий природний газ.

Щодо обраного способу захисту, а саме про зобов'язання виключити визначену суму зі складу заборгованості, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що даний спосіб є прийнятним у даному спорі, з огляну на наступне.

По перше, колегія суддів враховує, що у позивача не існує іншого способу захистити свої порушені права: на день вирішення даного спору ТОВ "Харківгаз Збут", м. Харків відповідач скористався наданим йому правом припинення газопостачання в разі існування заборгованості і, таким чином, порушив баланс інтересів сторін у господарському обороті. Відповідач не подає жодних позовів про стягнення заборгованості, в яких підставність нарахування ним боргу могла б бути предметом судового дослідження в порядку ексцепції (заперечення) позивача за даним позовом, і одночасно не поновлює газопостачання позивача, що по суті, є зловживанням стороною правовідносин своїми правами. За таких умов, колегія суддів не вбачає іншого способу захисту порушених прав позивача, аніж констатація відсутності нарахованих сум заборгованості та виключення їх зв складу грошового зобовязання.

По-друге, по друге, практика ЕСПЛ та обовязкові до виконання приписи Верховного Суду України свідчать про під ставність та законність обраного позивачем способу захисту.

Так, ВСУ у справі № 6-48704св10 від 21.05.2012 р. встановив, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Обмежене тлумачення касаційним судом ст. 16 ЦК України суперечить зазначеним положенням та призводить до неправомірної відмови особі в реалізації його права на судовий захист.

За таких умов колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідачів виключити зі складу заборгованість суму в розмірі 137800,68 грн., яка була ними нарахована позивачу за період з 08.07.2015 р. 10:00 год. по 22.07.2015 р. 11:45 год.

Як вбачається з позову позивачем також були заявлені до стягнення витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн. Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено склад судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розподіл господарських витрат унормовано статтею 49 ГПК України, якою, зокрема, встановлено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

В абз. 2 п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Як свідчать матеріали справи, 01.03.2016 р. між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги.

Відповідно до умов цього договору адвокат зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту в порядку і на умовах, що визначені даним договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Позивач сплатив адвокату ОСОБА_3 5000,00 грн. за договором про надання правової допомоги, що підтверджується квитанцію № 089101

Повноваження ОСОБА_3 як адвоката підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1970, виданого на підставі рішення ради адвокатів Харківської області від 10.02.2016 р.

Враховуючи все вищенаведене та те, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують надання послуг адвоката ОСОБА_3 позивачу по даній справі (ордер серії ХВ № 000001, копія договору про надання правової допомоги, копія квитанції про оплату послуг адвоката), а також те, що внаслідок порушення саме відповідачами прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, колегія суддів вважає, що сума оплати вказаних послуг позивачем є співрозмірною з ціною позову, тому судова колегія дійшла висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги має бути задоволено.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, п.2 ст. 103, п. п. 2-4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПП "Три А" на рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2016 р. у справі № 922/633/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2016 р. у справі № 922/633/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Зобовязати відповідачів - ТОВ "Харківгаз Збут", м. Харків та ПАТ "Харківміськгаз", м. Харків виключити із обліку заборгованість в сумі 135792,23 грн. по особистому рахунку позивача - ПП "Три А" (), яка була нарахована ПП «Три А» за період з 08.07.2015 р. 10:00 год. по 22.07.2015 р. 11:45 год.

Стягнути з ТОВ «Харківгаз Збут» (61004, м. Харків, вул.. Жовтневої Революції (вул. Москалівська), 57/59, ідентифікаційний номер 39590621) на користь ПП «ТРИ А» (61128, м. Харків, проспект Пятидесятиріччя СРСР (ОСОБА_4), 151 В, ідентифікаційний номер 32675764) 689,00 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з ТОВ «Харківгаз Збут» (61004, м. Харків, вул.. Жовтневої Революції (вул. Москалівська), 57/59, ідентифікаційний номер 39590621) на користь ПП «ТРИ А» (61128, м. Харків, проспект Пятидесятиріччя СРСР (ОСОБА_4), 151 В, ідентифікаційний номер 32675764) 757,90 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з ПАТ «Харківміськгаз» (61004, м. Харків, вул.. Жовтневої Революції (вул. Москалівська), 57/59, ідентифікаційний номер 03359552) на користь ПП «ТРИ А» (61128, м. Харків, проспект Пятидесятиріччя СРСР (ОСОБА_4), 151 В, ідентифікаційний номер 32675764) 689,00 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з ПАТ «Харківміськгаз» (61004, м. Харків, вул.. Жовтневої Революції (вул. Москалівська), 57/59, ідентифікаційний номер 03359552) на користь ПП «ТРИ А» (61128, м. Харків, проспект Пятидесятиріччя СРСР (ОСОБА_4), 151 В, ідентифікаційний номер 32675764) 757,90 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з ТОВ «Харківгаз Збут» (61004, м. Харків, вул.. Жовтневої Революції (вул. Москалівська), 57/59, ідентифікаційний номер 39590621) на користь ПП «ТРИ А» (61128, м. Харків, проспект Пятидесятиріччя СРСР (ОСОБА_4), 151 В, ідентифікаційний номер 32675764) 2500, 00 грн. витрат на послуги адвоката.

Стягнути з ПАТ «Харківміськгаз» (61004, м. Харків, вул.. Жовтневої Революції (вул. Москалівська), 57/59, ідентифікаційний номер 03359552) на користь ПП «ТРИ А» (61128, м. Харків, проспект Пятидесятиріччя СРСР (ОСОБА_4), 151 В, ідентифікаційний номер 32675764) 2500,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Істоміна О.А.