ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

19.07.2016р. Справа № 917/964/16

3а позовом Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, вул. Незалежності, 17, м.Миргород, Миргородський район, Полтавська область, 37600

до Виробничо-комерційної фірми "Кристал ЛТД", вул.Полтавська, 26-А, м.Миргород, Полтавська область, 37600

про стягнення 81002,10 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

Представники сторін:

від позивача: представник не з"явився

від відповідача: представник не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення коштів в розмірі 81 002,10 грн. за Договором №14-12 від 01.09.2014р. про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Миргород.

Позивачем 29.06.2016р. за вх. канцелярії суду №8053 на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2016р. подані суду додаткові докази по суті предмету спору. Суд подані докази прийняв та залучив до матеріалів справи.

13.07.2016р. за вх. канцелярії суду №8691 від позивача надійшло клопотання про залученні додаткових доказів до матеріалів справи. Суд подане клопотання розглянув та задовольнив, залучивши докази до матеріалів справи.

Відповідач вимог ухвали суду від 14.06.2016року не виконав, витребуваних доказів суду не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Рішенням Миргородської міської ради від 30 березня 2012 року № 75 "Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Миргорода" затверджено: Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Миргорода, Порядок розрахунку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Миргорода у разі будівництва об'єктів, загальна кошторисна вартість яких згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами не визначена або не відповідає одиниці створеної потужності в м. Миргороді та форму договору про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури м. Миргорода з розрахунком величини пайової участі та графіком внесення коштів.

01 вересня 2014р. між виконавчим комітетом Миргородської міської ради (далі -виконавчий комітет) та Виробничо-комерційною фірмою "Кристал" ЛТД (далі - ВКФ "Кристал" ЛТД), в особі директора ОСОБА_1 укладено договір №14-12 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Миргорода (далі Договір) разом з додатками №1 Розрахунок величини пайової участі в розвитку інфраструктури м. Миргорода (далі - Додаток №1) та №2 Графік оплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Миргорода (далі - Додаток №2).

За умовами Договору, Замовник (ВКФ "Кристал" ЛТД) зобов"язується прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури м.Миргорода та перерахувати до бюджету Миргорода грошові кошти в розмірі, визначеному у Розрахунок величини пайової участі, що є невід"ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 9 додатку № 1 Розрахунок величини пайової участі в розвитку інфраструктури м. Миргорода, розмір пайової участі становить 89 503,10 грн.

Пункт 2 додатку № 2 Графік оплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м.Миргорода передбачає, що оплату за договором буде здійснено окремими частинами в такому розмірі та у строки:

50% від загального розміру пайової участі, в сумі 44 751,55 грн. до 01.01.2016р.;

50% від загального розміру пайової участі, в сумі 44 751,55 грн. до 01.06.2016р.

Станом на 01.06.2016р. згідно інформації, наданої начальником відділу архітектури та містобудування міської ради, ВКФ "Кристал" ЛТД сплачено 23 000,00 грн.

11 січня 2016 року виконавчий комітет міської ради направив на адресу ВКФ

"Кристал" ЛТД лист № 11/01-35 з вимогою виконати свій обов'язок по сплаті коштів в сумі 44 751,55 грн.

08.02.2016р. виконавчий комітет міської ради направив ВКФ "Кристал" ЛТД претензію №1 з пропозицією добровільного перерахування заборгованості за Договором в розмірі 44 751,55 грн., а також пені в розмірі 1700,55 грн., що нарахована відповідно до п. 2.4 Договору.

Лист та претензія залишені ВКФ "Кристал" ЛТД без реагування.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ВКФ "Кристал" ЛТД 66 503,10 грн., що становить 50% від загального розміру пайової участі, в сумі 44 751,55 грн. до 01.01.2016р., 50% від загального розміру пайової участі, в сумі 44 751,55 грн. до 01.06.2016р. та враховуючи сплату відповідачем коштів пайової участі в розмірі 23 000,00 грн., а також 14 499,00 грн. пені, що нарахована відповідно до п. 2.4 Договору.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2,3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором пайовий внесок сплатив частково. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 66 503,10 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.1 Договору сторони узгодили, що у випадку несвоєчасного внесення коштів як пайової участі в розвитку інфраструктури м Миргорода Замовник сплачує пеню в розмірі 0,1 % від загальної суми пайової участі, визначеної п. 9; додатку 1 цього Договору, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобов'язання.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 14 499,00 грн. пені за період з 01.01.2016 по 10.06.2016р. суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 3 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 66 503,10 грн. заборгованості та 14 499,00 грн. пені підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виробничо-комерційної фірми "Кристал" ЛТД (вул.Полтавська, 26-А, м.Миргород, Полтавська область, 37600, ) на користь виконавчого комітету Миргородської міської ради (вул. Незалежності, 17, м.Миргород, Миргородський район, Полтавська область, 37600, р/р 0012 ГУДКСУ у Полтавській області м. Полтава, МФО 831019, код за , КБКД 24060300, одержувач УК Миргородського району м. Миргорода) заборгованість за Договором №14-12 від 01.09.2014р. в розмірі 81 002,10 грн., з яких 66 503,10 грн. кошти за пайову участь та 14 449,00 грн. - пеня, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 26.07.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.