ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.08.2016р. Справа № 905/1910/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1, м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Волинські енергетичні системи, м. Димитров, Донецька область

про стягнення 144 970 грн. 14 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 22.08.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Дочірнє підприємство Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1, м. Луцьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Волинські енергетичні системи, м. Димитров, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором № 6-301/12 субдоренди майна від 01.08.2012 року в сумі 83 133 грн. 03 коп., інфляційних втрат у сумі 54 348 грн. 30 коп., 3% річних у сумі 7 488 грн. 81 коп., а всього 144 970 грн. 14 коп.

Ухвалою суду від 09.06.2016р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 30.06.2016р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 21.07.2016р. розгляд спору було продовжено на 15 днів до 22.08.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № 6-301/12 суборенди майна від 01.08.2012 року щодо внесення суборендної плати. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 509, 520, 521, 525, 526, 530, 599, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 232, 343 Господарського кодексу України.

Представник позивача у содовому засіданні 21.07.2016р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Про судові засідання 30.06.2016р. та 22.08.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи на ухвалах про їх відправлення та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 16.06.2016р. та 02.08.2016р., однак у засідання суду представника не направив. 21.07.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору у сумі 1 687 грн. 45 коп. 12.08.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання від 01.08.2016р. №52/04-06 про розгляд справи без участі представника позивача та повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Відповідач про судові засідання 30.06.2016р., 21.07.2016р. та 22.08.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи на ухвалах про їх відправлення та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 13.06.2016р.,12.07.2016р. та 02.08.2016р., однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством Автомобільна компанія ОСОБА_1 (далі орендодавець) та Дочірнім підприємством Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1 (далі орендар) був укладений договір № 6-409/11 оренди майна від 21.12.2011 року (далі за текстом Договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендер приймає у строкове платне користування нерухоме майно (будівлі, споруди), зазначене в Переліку №1 (додаток №1) далі майно.

Згідно листа Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1 від 30.07.2012р. №76, останній як власник майна і орендодавець надає право ДП «АСЗ №1» АТ «АК «Богдан Моторс» передавати в суборенду нерухоме майно, розміщене в м. Нововолинську, що орендується по договору оренди нерухомого майна № 6-409/11 від 21.12.2011 року.

Між Дочірнім підприємством Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1 (далі орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю Волинські енергетичні системи (далі суборендар) був укладений договір № 6-301/12 субдоренди майна від 01.08.2012 року (далі за текстом Договір), за умовами якого орендар здає, а суборендар приймає в тимчасове користування нерухоме майно (далі майно): частина нежитлового приміщення (будівлі головного корпусу) площею 650 м2 (план-схема майна наведена у додатку №1 до договору).

Згідно п. 2.1. договір вступає у силу з дати його підписання і діє до 31.12.2012р.

Пунктом 2.2. договору визначено, якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення дії договору не заявить в письмовій формі про намір його припинити, договір продовжує свою дію на наступний рік на тих самих умовах, визначених договором.

Відповідно до п.3.1. договору, розмір суборнедної плати становить 8 грн. 50 коп. в місяць, в т.ч. ПДВ 1 грн. 42 коп. Загальна сума 5 525 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 920 грн. 83 коп.

Крім суборендної плати, зазначеної у п.3.1. договору, суборендар компенсує орендарю витрати, повязані із забезпеченням майна електричною енергією, водо- та газопостачанням, звязком.

Пунктом 3.2. договору визначено, що сплата суборендної плати суборендарем проводиться в грошовій формі в строк до 15-го числа кожного поточного місяця, у безготівковому порядку на підставі виставлених орендарем рахунків.

Згідно п.3.6. договору, суборендар вносить плату щомісячно за час фактичного користування (перебування в його розпорядженні) майна до моменту його повернення та підписання Акту приймання-передачі.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором підтверджується наступними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 44 від 28.01.2013р. на суму 6 651 грн. 28 коп., в т.ч. ПДВ 1 108 грн. 55 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 249 від 26.02.2013р. на суму 5 530 грн. 49 коп., в т.ч. ПДВ 921 грн. 75 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 389 від 25.03.2013р. на суму 9 216 грн. 75 коп., в т.ч. ПДВ 1 536 грн. 13 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 626 від 23.04.2013р. на суму 5 524 грн. 96 коп., в т.ч. ПДВ 920 грн. 83 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 866 від 28.05.2013р. на суму 5 524 грн. 96 коп., в т.ч. ПДВ 920 грн. 83 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1067 від 27.06.2013р. на суму 5 792 грн. 83 коп., в т.ч. ПДВ 965 грн. 47 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1231 від 24.07.2013р. на суму 5 938 грн. 58 коп., в т.ч. ПДВ 989 грн. 76 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1431 від 28.08.2013р. на суму 5 978 грн. 39 коп., в т.ч. ПДВ 996 грн. 40 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1587 від 26.09.2013р. на суму 5 761 грн. 31 коп., в т.ч. ПДВ 960 грн. 22 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1754 від 28.10.2013р. на суму 5 761 грн. 31 коп., в т.ч. ПДВ 960 грн. 22 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1882 від 25.11.2013р. на суму 5 508 грн. 22 коп., в т.ч. ПДВ 918 грн. 04 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 2035 від 25.12.2013р. на суму 5 519 грн. 23 коп., в т.ч. ПДВ 919 грн. 87 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 25 від 30.01.2014р. на суму 5 546 грн. 84 коп., в т.ч. ПДВ 924 грн. 47 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 103 від 24.02.2014р. на суму 5 557 грн. 93 коп., в т.ч. ПДВ 926 грн. 32 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 205 від 25.03.2014р. на суму 5 591 грн. 28 коп., в т.ч. ПДВ 931 грн. 88 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 345 від 28.04.2014р. на суму 5 714 грн. 29 коп., в т.ч. ПДВ 952 грн. 38 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 433 від 22.05.2014р. на суму 5 902 грн. 86 коп., в т.ч. ПДВ 983 грн. 81 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 566 від 23.06.2014р. на суму 6 127 грн. 16 коп., в т.ч. ПДВ 1 021 грн. 19 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 667 від 22.07.2014р. на суму 6 188 грн. 44 коп., в т.ч. ПДВ 1 031 грн. 41 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 773 від 26.08.2014р. на суму 6 213 грн. 19 коп., в т.ч. ПДВ 1 035 грн. 53 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 862 від 22.09.2014р. на суму 6 262 грн. 90 коп., в т.ч. ПДВ 1 043 грн. 82 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 970 від 22.10.2014р. на суму 6 444 грн. 52 коп., в т.ч. ПДВ 1 074 грн. 09 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1078 від 19.11.2014р. на суму 6 599 грн. 18 коп., в т.ч. ПДВ 1 099 грн. 86 коп.;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1183 від 10.12.2014р. на суму 6 724 грн. 57 коп., в т.ч. ПДВ 1 120 грн. 76 коп.

Вказані акти та довідки підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Як пояснив позивач, відповідно до п.12 акту №3 від 16.09.2015р. «Про знищення документів, що не підлягають зберіганню» зазначено, що первинні документи з додатками до них були вилучені з архіву підприємства та знищені, як такі що втратили практичне значення в звязку з закінченням строків зберігання (спливу 3-х років). У звязку з чим, позивач надав суду копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) з серпня 2012р. по грудень 2012р. без підписів представників сторін та печаток підприємств.

Позивачем, на виконання умов договору були надані відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 255 413 грн. 88 коп.

В свою чергу, відповідачем в якості сплати вартості виконаних робіт на користь підрядника були перераховані грошові кошти у сумі 172 280 грн. 85 коп.

Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується наступними банківськими виписками по рахунку позивача, які містяться у матеріалах справи, а саме:

- банківська виписка від 15.02.2013р. оплата 14.02.2013р. на суму 6 553 грн. 68 коп.;

- банківська виписка від 23.02.2013р. оплата 22.02.2013р. на суму 6 651 грн. 28 коп.;

- банківська виписка від 28.03.2013р. оплата 27.03.2013р. на суму 3 692 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 25.06.2013р. оплата на суму 3 401 грн. 49 коп.;

- банківська виписка за 10.07.2013р. оплата на суму 5 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 17.07.2013р. оплата на суму 5 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 28.08.2013р. оплата на суму 6 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 29.08.2013р. оплата на суму 5 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 24.10.2013р. оплата на суму 8 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 14.02.2014р. оплата на суму 5 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 07.07.2014р. оплата на суму 5 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 01.04.2015р. оплата на суму 15 000 грн. 00 коп.;

- банківська виписка за 14.04.2015р. оплата на суму 6 000 грн. 00 коп.

Згідно пояснень позивача, в звязку з ліквідаційною процедурою банку «Надра» та знищенням банківських документів за 2012 рік, копії банківських виписок за 2012 рік, які свідчать про оплату суборендної плати відповідачем у позивача відсутні.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014р. між Дочірнім підприємством Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Волинські енергетичні системи за договором № 6-301/12 від 01.08.2012 року, позивачем всього надано послуг на загальну суму 255 413 грн. 88 коп., а оплат здійснено на загальну суму 151 280 грн. 85 коп.

Вказаний акт підписаний повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Як встановлено судом протягом 2015 року відповідачем було здійснено лише дві оплати на загальну суму 21 000 грн. 00 коп., у звязку з чим суд встановив, що всього оплат було здійснено на загальну суму 172 280 грн. 85 коп.

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості суборендної плати за договором відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 83 133 грн. 03 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Проаналізувавши укладений сторонами договір № 6-301/12 субдоренди майна від 01.08.2012 року, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором піднайму отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 774 Цивільного кодексу України встановлено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено п.3.2. договору, в строк до 15-го числа кожного поточного місяця.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 6-301/12 субдоренди майна від 01.08.2012 року в сумі 83 133 грн. 03 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 7 488 грн. 81 коп., оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що він є арифметично не вірним. Фактично розмір 3% річних складає 3 958 грн. 17 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню, а в частині стягнення 3% річних у сумі 3 530 грн. 64 коп. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт у розмірі 54 348 грн. 30 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є методологічно та арифметично невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Фактично розмір інфляційних втрат дорівнює 51 916 грн. 18 коп. на підставі чого позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню, а в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 2 432 грн. 12 коп. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат було здійснено за допомогою програмного забезпечення «Ліга Закон».

Розглянувши клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, чинним законодавством чітко визначено, що про результат розгляду клопотання про повернення судового збору необхідно зазначати в ухвалі суду.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 625, 629, 759, 774 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193, Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волинські енергетичні системи (, місцезнаходження 85320, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Артема, будинок 37) на користь Дочірнього підприємства Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1 (, місцезнаходження 43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 42) заборгованість за договором № 6-301/12 субдоренди майна від 01.08.2012 року в сумі 83 133 грн. 03 коп., інфляційних втрат у сумі 51 916 грн. 18 коп., 3% річних у сумі 3 958 грн. 17 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 085 грн. 11 коп.

В задоволенні позову Дочірнього підприємства Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія ОСОБА_1 в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 2 432 грн. 12 коп. та 3% річних у сумі 3 530 грн. 64 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 22.08.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.08.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко