РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016Справа №910/541/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Мастер»

до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України

про зобов'язання вчинити дії.

Головуючий суддя - Сташків Р.Б.

судді: Мельник В.І.,

Селівон А.М.

Представники сторін:

від позивача - Голомозий Є.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Кузьменко М.А. (представник за довіреністю), Шелемба В.М. (ліквідатор).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про збільшення позовних вимог (викладена у поясненні) від 04.04.2016, про визнання протиправною бездіяльності Відповідача в особі ліквідаційної комісії, щодо ухилення від розгляду кредиторських вимог Позивача та зобов'язання Відповідача, в особі ліквідаційної комісії, визнати Позивача кредитором та включити його в проміжний ліквідаційний баланс Відповідача з кредиторськими вимогами у сумі 192320628,20 грн.

Позов мотивований укладенням між сторонами 13ти авторських (ліцензійних) договорів та 3х договорів про надання послуг, по яким рахується непогашена заборгованість Відповідача та нараховані на неї санкції, які (суму боргу і санкції) Позивач заявив до Відповідача як кредиторські вимоги. Позаяк, за твердженнями Позивача, Відповідач від розгляду його кредиторських вимог ухиляється, то Позивач просить суд визнати бездіяльність Відповідача в особі ліквідаційної комісії, щодо ухилення від розгляду кредиторських вимог протиправною та зобов'язати Відповідача включити ці вимоги до проміжного ліквідаційного балансу у примусовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує, подав заяву про припинення провадження у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності у вигляді ухилення від розгляду кредиторських вимог, так як вважає їх розглянутими та відхиленими, а щодо самих кредиторських вимог, то вважає їх необґрунтованими, позаяк договори є розірваними та постачання послуг припинилося, і також через сумнівність договорів, які виступають доказами досудового розслідування у кримінальному провадженні. Окрім того, Відповідач заявляє про застосування позовної давності.

Клопотання від 29.08.2016 про відкладення розгляду справи, подане Відповідачем, судом розглянуто та відхилено, оскільки у матеріалах справи вже містяться подані Відповідачем відзив та пояснення, та оскільки у Відповідача було достатньо часу для подання додаткових документів та/або пояснень, які він вказує, що бажає подати, і Відповідачем не обгрунтвоано, що заважало йому подати ці додаткові пояснення та/або до судового засідання, призначеного на 29.08.2016, про яке Відповідача було повідомлено заздалегідь.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Відповідач з 16.09.2015 перебуває у стані припинення та строк для заявлення кредиторських вимог було встановлено до 21.11.2015. Указані відомості містяться в ЄДР, на час вирішення спору є достовірними в розумінні ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та не спростованими в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Позивачем у межах строку для заявлення кредиторських вимог було направлено Позивачу поштою 20.11.2015 заяву про визнання кредиторських вимог на суму 186369021,37 грн. та включення цих вимог до реєстру вимог кредиторів.

Кредиторські вимоги базуються на 13ти авторських (ліцензійних) договорах та 3х договорах про надання послуг:

1) авторський (ліцензійний) договір № А-1/26.12.12 від 26.12.2012;

2) авторський (ліцензійний) договір № А-2/26.12.12 від 26.12.2012;

3) авторський (ліцензійний) договір № А-3/26.12.12 від 26.12.2012;

4) авторський (ліцензійний) договір № А-4/26.12.12 від 26.12.2012;

5) авторський (ліцензійний) договір № А-5/26.12.12 від 26.12.2012;

6) авторський (ліцензійний) договір № А-6/26.12.12 від 26.12.2012;

7) авторський (ліцензійний) договір № А-7/26.12.12 від 26.12.2012;

8) авторський (ліцензійний) договір № А-8/26.12.12 від 26.12.2012;

9) авторський (ліцензійний) договір № А-9/26.12.12 від 26.12.2012;

10) авторський (ліцензійний) договір № А-10/26.12.12 від 26.12.2012;

11) авторський (ліцензійний) договір № А-11/26.12.12 від 26.12.2012;

12) авторський (ліцензійний) договір № А-12/26.12.12 від 26.12.2012;

13) авторський (ліцензійний) договір № А-1/23.11.12 від 23.11.2012;

14) договір № ЦСК-1/14.01.13 від 14.01.2013;

15) договір № КЗІ-1/26.06.13 від 26.06.2013;

16) договір № КЗІ-2/17.06.13 від 17.06.2013.

Відповідачем заяву про визнання кредиторських вимог на суму 186369021,37 грн. та включення цих вимог до реєстру вимог кредиторів було отримано 23.11.2015, що вбачається з роздруківки з бази відправлень Укрпошти та зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення.

Предметом оскарження є визнати протиправною бездіяльності Відповідача, в особі ліквідаційної комісії, що виявилась у не розгляді протягом встановленого законом строку кредиторської заяви Позивача з заявленими ним вимогами (бездіяльність у вигляді ухилення від розгляду кредиторських вимог) та зобов'язання Відповідача, в особі ліквідаційної комісії, визнати Позивача кредитором та внаслідок чого - включити Позивача до проміжного ліквідаційного балансу Відповідача з кредиторськими вимогами у сумі 192320628,20 грн. (у редакції пояснення від 04.04.2016 у зв'язку зі збільшенням нарахувань по трьом договорам, у заяві були вимоги меншого розміру - 186369021,37 грн.).

За приписами ч.ч. 3, 5 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як було встановлено та вказано вище судом, Відповідач з 16.09.2015 перебуває у стані припинення, строк для заявлення кредиторських вимог було встановлено до 21.11.2015 та Позивачем у межах строку для заявлення кредиторських вимог було направлено Відповідачу поштою 20.11.2015 заяву про визнання кредиторських вимог на суму 186369021,37 грн. та включення цих вимог до реєстру вимог кредиторів, яку Відповідачем було отримано 23.11.2015, що вбачається з зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення та з витягу з бази пошуку поштових відправлень «Укрпошта».

При цьому, приписами ч. 6 ст. 105 ЦК України унормовано, що кожна окрема вимога кредитора, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Позаяк матеріали справи не містять доказів іншого, а саме, що відповідно до глави IV КЗпП України ліквідатору було встановлено більший або менший, ніж стандартний 5ти денний робочий тиждень з 2ма вихідними днями, та враховуючи, що розгляд вимог кредиторів є виконанням службових // посадових // обов'язків ліквідатора юридичної особи, тобто його роботою, яка виконується у робочі дні, то відповідно до ст. 105 ЦК України тридцятиденний строк, наданий ліквідатору, для направлення кредитору рішення за результатами розгляду його вимог, суд обраховує у робочих днях.

Відтак, отримавши 23.11.2015 кредиторську заяву Позивача на суму вимог 186369021,37 грн., та враховуючи приписи ст. 253 ЦК України, перебіг строку у тридцять робочих днів, наданий ліквідатору для направлення кредитору рішення за результатами розгляду його вимог, розпочався 24.11.2015 та закінчився 05.01.2016 (30й робочий день).

Позивач звернувся до суду з даним позовом 14.01.2016 (дата вхідного штемпеля суду), з обґрунтуванням, що підставою позову є бездіяльність Відповідача у вигляді ухилення від розгляду кредиторських вимог, і подаючи суду уточнення формулювання позовних вимог 03.02.2016 та заяву про збільшення позовних вимог (викладена у поясненні) від 04.04.2016, Позивач також просив суд про визнання протиправною бездіяльності Відповідача, в особі ліквідаційної комісії, щодо ухилення від розгляду кредиторських вимог Позивача.

Разом із цим, як убачається з матеріалів справи, 30.12.2015 за № 27468/01-08 Відповідачем було складно лист-відповідь за результатами розгляду вищевказаної заяви з кредиторськими вимогами до Відповідача на суму 186369021,37 грн., де відмовлено у визнанні вимог обґрунтованими (відхилено документальну обгрунтованість вимог) та у включенні цих вимог до реєстру (проміжного) вимог кредиторів.

Тобто суд констатує, що указаний лист-відповідь від 30.12.2015 за № 27468/01-08 Відповідачем було складено, а отже він був готовий до відправлення Позивачу до закінчення строку у тридцять робочих днів, наданого ліквідатору нормами до ст. 105 ЦК України, для направлення кредитору рішення за результатами розгляду його вимог.

Проте вказаний лист-відповідь від 30.12.2015 за № 27468/01-08 Відповідачу було направлено 28.01.2016, що вбачається з опису вкладення у цінний лист та поштового чеку, та отримано Позивачем 01.02.2016, що вбачається з витягу з бази пошуку поштових відправлень «Укрпошта».

Відтак, усупереч твердженням Позивача відсутня бездіяльність Відповідача щодо ухилення від розгляду кредиторських вимог Позивача, натомість Відповідачем в особі його ліквідатора була вчинена дія - вимоги були розглянуті до закінчення строку у тридцять робочих днів, наданого ліквідатору нормами до ст. 105 ЦК України, та у їх задоволенні було відмовлено листом-відповіддю від 30.12.2015 за № 27468/01-08.

При цьому, суд також констатує, що має місце не бездіяльність, а дія Відповідача у вигляді порушення встановлених ст. 105 ЦК України строків направлення результатів розгляду вимоги кредитору - Відповідачу, оскільки за приписами указаної норми відповідь повинна була бути надіслана по 05.01.2016 включно (30й робочий день з дня отримання вимоги кредитора), тоді як була надіслана тільки 28.01.2016, та отримана Позивачем на пошті 01.02.2016, що обгрунтовано вище судом.

З огляду на наведене, заявлена Позивачем бездіяльність Відповідача щодо ухилення від розгляду кредиторських вимог Позивача була відсутня, як на час звернення його до суду з позовом, так і на час подання суду уточнення формулювання позовних вимог і заяви про збільшення позовних вимог.

Позивач до подання до суду даного позову не був позбавлений права та можливості (у матеріалах справи відсутні докази протилежного) звернутися до Відповідача щодо отримання інформації, яка була готова у вигляді листа-відповіді від 30.12.2015 за № 27468/01-08, про результати розгляду його заяви з кредиторськими вимогами, зокрема враховуючи, що станом на дату звернення до суду з позовом закінчився встановлений ст. 105 ЦК України строк, наданий для розгляду кредиторської заяви та для направлення результатів розгляду кредитору.

При цьому, судом також враховано, що в матеріалах справи відсутні докази складання листа-відповіді за № 27468/01-08 датою пізнішою, ніж 30.12.2015, і також що Позивач звертався до Відповідача щодо отримання результатів розгляду його заяви після спливу встановленого ст. 105 ЦК України строку та до звернення до суду з даним позовом.

Відтак, станом на час звернення Позивача до суду з даним позовом до Відповідача, останнім, в особі його ліквідаційної комісії, не були порушені права Позивача бездіяльністю у вигляді ухилення від розгляду кредиторських вимог Позивача та визнання Позивача кредитором на суму 186369021,37 грн., так як вимоги були вже розглянуті та відхилені, відтак у суду відсутні підстави захищати не порушені права Позивача та зобов'язувати Відповідача вчинити дію, яку вже було ним вчинено - розглянуто кредиторські вимоги на суму 186369021,37 грн. і відмовлено у визнанні Відповідача кредитором на суму 186369021,37 грн.

Позаяк вимога про зобов'язання Відповідача, в особі ліквідаційної комісії, включити вимоги Позивача на суму 186369021,37 грн. в проміжний ліквідаційний баланс Відповідача є похідною від вимог про визнання бездіяльності протиправною та визнання Позивача кредитором на суму 186369021,37 грн., тобто Позивач просив суд замість Відповідача, який на думку Позивача бездіяв, перевірити обгрунтованість вимог Позивача та визнати його кредитором, то суд у цій позовній вимозі також відмовляє - на даний час є чинною та не оскарженою дія Відповідача у вигляді відмови у визнанні Позивача кредитором на суму 186369021,37 грн. та включенні його до реєстру.

Додатково до наведеного вище, суд зазначає, що відповідно до наданих Позивачем пояснень (та у матеріалах справи відсутні докази протилежного) проміжний реєстр вимог кредиторів на даний час не складався.

При цьому, приписами ч. 2 ст. 112 ЦК України передбачено право кредитора оскаржити у суді відмову ліквідаційної комісії у визнанні його вимог, однак у межах даного спору Позивач не оскаржує відмову Відповідача, в особі його ліквідаційної комісії, викладеній у листі-відповіді від 30.12.2015 за № 27468/01-08, у визнанні його кредитором на суму 186369021,37 грн., а оскаржує бездіяльність ліквідаційної комісії Відповідача у вигляді ухилення від розгляду кредиторських вимог, та подальші вимоги (визнання кредитором на заявлену суму та зобов'язання включити вимоги до реєстру) Позивач заявляє як похідні від визнання бездіяльності протиправною, тоді як така бездіяльність відсутня, а дія у вигляді відмови, як було вказано вище судом, у межах даного спору не оскаржувалась.

Щодо вимог у частині: про визнання протиправною бездіяльності Відповідача в особі ліквідаційної комісії, щодо ухилення від розгляду кредиторських вимог Позивача та зобов'язання Відповідача, в особі ліквідаційної комісії, визнати Позивача кредитором та включити його в проміжний ліквідаційний баланс Відповідача з кредиторськими вимогами у сумі 5951606,83 грн. (192320628,20 грн. - 186369021,37 грн.), то суд у цій частині також в позові відмовляє, позаяк вимоги на дану суму до Відповідача, в особі його ліквідаційної комісії не заявлялися, тому права Позивача на розгляд Відповідачем цих вимог останнім на даний час не порушені.

Відтак, з огляду на все вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

У зв'язку з відмовою у позові судові витрати за приписами ст. 49 ГПК України відносяться на Позивача та йому не відшкодовуються.

Клопотання Позивача про витребування доказів, викладене у появленні від 04.04.2016, судом розглянуто та відхилено, оскільки з огляду на наведені вище та встановлені судом обставини заявлені до витребування докази впливу на результат вирішення спору (відмову у позові) впливу не мають.

Клопотання Відповідача про припинення провадження у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності у вигляді ухилення від розгляду кредиторських вимог судом розглянуто та відхилено, оскільки за приписами п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України підставою для припинення провадження у справі є те, що спір був наявний між сторонами, однак на час вирішення предмет спору вже відсутній, тоді як у даному випадку, що наведено вище судом, предмет спору - бездіяльність Відповідача, був відсутній ще до звернення Позивача до суду з даним позовом (мала місце чинна та не оскаржена відмова у визнанні кредиторських вимог та включення їх до реєстру).

Також, у зв'язку з відмовою у позові по суті, судом відхиляється заява Відповідача про застосування позовної давності (питання про застосування останньої може бути розглянуто тільки у випадку визнанні вимог обґрунтованими).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.09.2016

Головуючий суддя Сташків Р.Б.

Суддя Мельник В.І.

Суддя Селівон А.М.