ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Справа № 921/397/14-г/8

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016р.

про визнання неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 921/397/14-г/8

за позовом: публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ

до відповідача: комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» м. Тернопіль

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 13 208 062,56 грн.

за участю представників сторін:

від ДВС: не з'явився;

від позивача: Конопліцький І.В. - за довіреністю №14-10 від 14.01.2015 р.;

від відповідача: Крамар І.І. - за довіреністю від 02.06.2016 р.;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016р. ( суддя І.М. Гирила) скаргу № 576/01 від 11.04.2016р. комунального підприємства теплових мереж тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» на дії відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України задоволено частково. Визнано правомірними доводи комунального підприємства теплових мереж тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", викладені у скарзі № 576/01 від 11.04.2016 р., про неправомірність дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Борейка М. В., які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору №45208032 від 22.03.2016 р. (з врахуванням постанови про виправлення помилки № 45208032 від 27.05.2016 р.) в частині стягнення з комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» виконавчого збору на суму 84 222,81 грн. Визнано недійсною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України Борейка М.В. про стягнення виконавчого збору № 45208032 від 22.03.2016 р. (з врахуванням постанови про виправлення помилки № 45208032 від 27.05.2016 р.) в частині стягнення з комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» виконавчого збору в сумі 84 222,81 грн. Визнано правомірними доводи комунального підприємства теплових мереж тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго», викладені у скарзі № 576/01 від 11.04.2016 р., про неправомірність дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України Борейка М. В., які полягають у винесенні постанови про арешт коштів боржника №45208032 від 22.03.2016 р. (з врахуванням постанови про виправлення помилки № 45208032 від 27.05.2016 р.) в частині арешту коштів комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго». Провадження у справі по розгляду скарги комунального підприємства теплових мереж тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» за №576/01 від 11.04.2016 року в частині вимог про скасування (визнання незаконною) постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України Борейка М. В. про арешт коштів боржника № 45208032 від 22.03.2016р. припинено. Доводи комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» в решті вимог скарги визнано неправомірними, скаргу у цій частині відхилено.

Ухвала суду мотивована тим, що державний виконавець, приймаючи 22.03.2016 р. постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та виправляючи 27.05.2016 р. допущену ним у постанові арифметичну помилку, повторно припустився помилки під час підрахунку суми усіх здійснених боржником по 14.07.2015 р. включно оплат, що в свою чергу призвело до визначення невірної суми боргу, яка підлягала до стягнення в примусовому порядку згідно судового наказу та, як наслідок, помилки щодо визначеної ним суми виконавчого збору - 347 557,57 грн., замість - 263 334,76 грн. В частині припинення провадження у справі, ухвала суду обґрунтована тим, що станом на дату проведення судового засідання арешт коштів боржника, накладений згідно постанови від 22.03.2016р., з врахуванням постанови про виправлення помилки від 27.05.2016 р., скасований органом ДВС самостійно, у зв'язку з чим, представники боржника та органу ДВС в частині скарги про визнання недійсною постанови про арешт коштів боржника від 22.03.2016 р., з врахуванням постанови про виправлення помилки від 27.05.2016 р., просили припинити у зв'язку із відсутністю станом на дату розгляду скарги неврегульованих питань з цього приводу.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та припинити провадження у справі або залишити скаргу комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» без розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги факт відсутності предмету спору у даній справі при розгляді скарги, оскільки державним виконавцем з власної ініціативи шляхом прийняття постанови про виправлення помилки №45208032 від 27.05.2016 р. усунено підстави, які були предметом спору, а саме: внесено зміни в постанову №45208032 про стягнення виконавчого збору від 22.03.2016 р. та постанову про арешт коштів боржника від 22.03.2016 р. Таким чином, станом на день винесення оскаржуваної ухвали, оскаржуваних постанов не існувало.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що ухвала суду в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в сумі 84 222,81 грн. прийнята відповідно до Закону, оскільки боржником рішення суду було частково виконане до відкриття виконавчого провадження, докази чого, надіслано в адресу державної виконавчої служби. Крім цього, відповідач зазначає, що твердження апелянта про відсутність предмету спору на момент подання скарги є безпідставними, оскільки постанови про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника від 22.03.2016 р. не припинили існувати, в них лише було внесено зміни постановами від 27.05.2016 р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючого судді Матущака О.І., суддів Кордюк Г.Т., Юрченка Я.О.) розгляд справи відкладено на 29.08.2016 р.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду

№ 536 від 29.08.2016 р. у зв'язку з відпусткою суддів Кордюк Г.Т., Юрченка Я.О. зобов'язано провести автоматичну заміну складу колегії суддів у справі № 921/397/14-г/8.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.08.2016р. у зв'язку з відпусткою суддів Кордюк Г.Т., Юрченка Я.О. у склад колегії суддів для розгляду даної справи введено замість суддів Кордюк Г.Т., Юрченка Я.О. - суддів Дубник О.П., Скрипчук О.С.

В судовому засіданні представник відповідача просив ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Представник ДВС в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, а саме: під розписку в минулому судовому засіданні.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.06.2014 р., залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 05.08.2014 р. та Вищого господарського суду України від 15.10.2014 р. у справі №921/397/14-г/8, позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено частково; стягнуто з КП ТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 11 923 281, 62 грн. боргу; 438 012, 90 грн. пені; 264 687, 78 грн. 3% річних; 139 527, 46 грн. інфляційних нарахувань та 73 054, 90 грн. в повернення сплаченого позивачем судового збору. В задоволенні решти частини позову відмовлено.

29.08.2014 р. господарським судом Тернопільської області, на підставі ст. 116 ГПК України, видано відповідний наказ на примусове виконання рішення суду у даній справі.

24.10.2014 р. на підставі поданих стягувачем 23.10.2014 р. заяви та наказу господарського суду Тернопільської області від 29.08.2014 р. за №921/397/14-г/8 державним виконавцем ВПВР ДВС України Борейком М. В. відкрито виконавче провадження за №45208032, про що винесено відповідну постанову, якою зобов'язано боржника самостійно, у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови, виконати рішення суду та постановлено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате його примусове виконання із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

Зазначена вище постанова на адресу боржника направлена супровідним листом за №14-0-34-6261/5.-748/7 від 27.10 2014 р. та отримана останнім 30.10.2014 р.

Разом з тим, 28.11.2014 р., оскільки КП ТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

В подальшому 14.07.2015 р. державним виконавцем прийнято постанову про поновлення виконавчого провадження №45208032 з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області №921/397/14-г/8 від 29.08.2014 р., у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про виконавче провадження».

22.03.2016 р., у зв'язку із невиконанням боржником в самостійному порядку у наданий постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2014 р. строк рішення суду у даній справі, головним державним виконавцем ВПВР ДВС України Борейком М.В. винесено постанову про стягнення з комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» виконавчого збору в розмірі 1 283 856,47 грн.

Окрім того, 22.03.2016 р. головним державним виконавцем ВПВР ДВС України Борейком М.В. на підставі наказу господарського суду Тернопільської області у справі №921/397/14-г/8 про стягнення заборгованості в загальній сумі 12 838 564,66 грн. та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору по ВП № 45208032 в сумі

1 283 856,47 грн. винесена постанова про арешт коштів боржника у межах суми 14 122 421,13 грн. (12 838 564,66+1 283 856,47).

Окрім цього, як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, станом на дату винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, заборгованість КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» на загальну суму 12 838 564,66грн., в т. ч. судові витрати в сумі 73 054,90 грн, була сплачена боржником на рахунок стягувача самостійно та в повному обсязі, а також повідомлено про це державну виконавчу службу, а саме:

- листами № 2448/01 від 04.11.2014 р. та № 1781/01 від 23.09.2015 р. про сплату 5 613 368,94 грн. боргу згідно платіжного доручення № 6 від 15.10.2014 р.;

- листом № 1781/01 від 23.09.2015 р. про сплату, зокрема, 842 228,14 грн. пені, 3% річних, інфляційних нарахувань, згідно платіжного доручення № 22 від 18.12.2014 р.; 1 743 553,17 грн. боргу, згідно платіжного доручення № 26 від 18.12.2014 р.; 866 930,27 грн. боргу, згідно платіжного доручення № 28 від 23.12.2014 р.; 1 495 404,71 грн. боргу, згідно платіжних доручень, відомості операцій по рахунку 6310 за період з 12.06.2015 р. по 31.08.2015 р.;

- листом № 2179/01 від 03.12.2015 р. про сплату, зокрема, 73 054,90 грн. судового збору згідно платіжного доручення № 3234 від 24.11.2015 р.;

- листом № 33/01 від 12.01.2016 р. про сплату 266 025,43 грн. боргу, згідно платіжного доручення № 105 від 16.12.2015 р. та 1 423 642,83 грн боргу, згідно платіжного доручення № 18 від 16.12.2015 р.;

- листом № 520/01 від 01.04.2016 р. про сплату у період з 01.09.2015 р. по 10.12.2015 р. 514 356,27 грн., зокрема, 4 477,31 грн. згідно платіжного доручення № 34305731 від 01.09.2015 р., 7 834,15 грн. згідно платіжного доручення №37580366 від 02.12.2015 р., 54 788,42 грн. згідно платіжного доручення №37635091 від 04.12.2015 р., 69 931,91 грн. згідно платіжного доручення № 37736923 від 08.12.2015 р., 76 095,87 грн. згідно платіжного доручення №37782152 від 09.12.2015 р. та 301 228,61 грн. згідно платіжного доручення № 37832577 від 10.12.2015 р., з врахуванням листа № 2243/05 від 10.12.2015 р., на суму 301 228,61 грн. Окрім того, в даному листі боржник повторно повідомив орган ДВС про сплату в повному обсязі заборгованості по ВП № 45208032 та просив закрити останнє відповідно до норм чинного законодавства України.

Окрім вищезазначеного, під час розгляду справи в суді першої інстанції, встановлено, що 27.05.2016 р., в порядку ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем ВПВР ДВС України Борейком М.В. по ВП № 45208032 винесено постанову, згідно якої, зокрема, у постанові про стягнення виконавчого збору від 22.03.2016 р. по ВП № 45208032, у зв'язку із невірно розрахованою сумою коштів, яку необхідно стягнути з боржника, виправлено арифметичну помилку, а саме: замість невірно розрахованої суми коштів виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника - 1 283 856,47 грн., зазначено вірну - 347 557,57 грн.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, ч.1, 2 ст. 25, ч.3 ст.27, ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, боржником за визначений органом ДВС період (до відкриття виконавчого провадження (до 24.10.2014 р.), в період, коли виконавче провадження було зупинено (з 28.11.2014 р. по 14.07.2015р.)) самостійно на рахунок стягувача в рахунок погашення заборгованості за наказом господарського суду Тернопільської області № 921/397/14-г/8 від 29.08.2014 р. було перераховано грошові кошти в загальній сумі 10 205 217,08 грн.

Таким чином, станом на 15.07.2015 р. заборгованість боржника перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за наказом господарського суду Тернопільської області № 921/397/14-г/8 від 29.08.2014 р., яка підлягала стягненню органом ДВС в примусовому порядку становила 2 633 347,58 грн., а отже сума виконавчого збору, яка підлягала стягненню з боржника повинна була становити 263 334,76 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що державний виконавець, приймаючи 22.03.2016 р. постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та виправляючи 27.05.2016 р. допущену ним у постанові арифметичну помилку, повторно припустився помилки під час підрахунку суми усіх здійснених боржником по 14.07.2015 р. включно оплат, що в свою чергу призвело до визначення невірної суми боргу КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго», яка підлягала до стягнення в примусовому порядку згідно судового наказу та, як наслідок, помилки щодо визначеної ним суми виконавчого збору - 347 557,57 грн., замість - 263 334,76 грн.

Щодо скарги КП ТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» на неправомірні дії Державної виконавчої служби в частині визнання неправомірною та скасування постанови, винесеної державним виконавцем ВПВР ДВС України Борейком М.В., про арешт коштів боржника від 22.03.2016 р. по виконавчому провадженню №45208032 з виконання наказу господарського суду Тернопільської області по справі №921/397/14-г/8 від 29.08.2014 р., суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно ч. 2 ст. 25, ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Отже, державний виконавець наділений правом накладення арешту на майно боржника як під час відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа за заявою стягувача, так і під час проведення виконавчих дій по ньому, проте арешт повинен бути накладений лише на суму, яка фактично підлягає стягненню в примусовому порядку згідно судового рішення та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, в т.ч. виконавчого збору.

Як підтверджується матеріалами справи, 22.03.2016 р. в межах виконавчого провадження № 45208032 було винесено постанову про арешт коштів боржника - КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго».

В подальшому, 27.05.2016 р. в порядку ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем ВПВР ДВС України Борейком М.В. по ВП № 45208032 винесено постанову про виправлення помилки, зокрема, в постанові про арешт коштів боржника від 22.03.2016 р. Згідно даної постанови, враховуючи невірно розраховану виконавцем в постанові про стягнення виконавчого збору від 22.03.2016 р. суму коштів, яку необхідно стягнути з боржника, що в свою чергу призвело до невірного зазначення суми коштів в постанові про арешт коштів боржника від 22.03.2016р., державним виконавцем виправлено допущені арифметичні помилки, зокрема в постанові про арешт коштів боржника від 22.03.2016 р., шляхом зазначення замість невірно розрахованої суми коштів в межах якої необхідно накласти арешт - 14 122 421,13 грн., вірну - 3 823 133,29 грн.

Необхідно зазначити, що під час розгляду скарги на дії органу ДВС, останнім 06.06.2016р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45208032 з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 921/397/14-г/8 від 29.08.2014 р., припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, станом на дату проведення судового засідання арешт коштів боржника, накладений згідно постанови від 22.03.2016р., з врахуванням постанови про виправлення помилки від 27.05.2016 р., скасований органом ДВС самостійно.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про припинення провадження по розгляду скарги в частині вимог про скасування (визнання незаконною) постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Борейка М. В. про арешт коштів боржника № 45208032 від 22.03.2016р. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю станом на дату розгляду скарги неврегульованих питань з цього приводу.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 112-2 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 р. у справі №921/397/14-г/8 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати в господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.09.2016 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П,

Скрипчук О.С.