РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016Справа №910/11995/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФосАгро-Україна»

До Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі

Регіональної філії «Придніпровська залізниця»

Про стягнення 43 168,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Везденецький В.В. - по дов. № б/н від 07.07.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФосАгро-Україна» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про стягнення 43 168,00 грн. збитків, завданих внаслідок нестачі вантажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно залізничних накладних № 34723064 та № 34622829 зі станцій відправлення Хутор-Михайлівський та Полонное на станції Запоріжжя-Ліве та Мирова Придніпровської залізниці прибули вагони № 62317227 та № 26034090 з вантажем мінеральними добривами, вантажовідправником якого є ТОВ «ФосАгро-Україна». 05.01.2016 на станції Запоріжжя-Ліве та 25.12.2015 на станції Мирова Придніпровської залізниці складено комерційні акти РА № 008126/1 та РА № 007751/1, в яких зазначено про недостачу вантажу у вказаних вагонах в загальній кількості 4 000 кг. Вартість недостачі вантажу склала 43 168,00 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2016 порушено провадження у справі № 910/11995/16 та призначено справу до розгляду на 12.07.2016.

Відповідач у відзиві, що надійшов до суду 05.08.2016, проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що у відповідності до ст. 130 Статуту залізниць України позивач як власник вантажу не має права від свого імені заявляти позов до залізниці з приводу втрати, нестачі, порчі або псування вантажу під час перевезення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/11995/16 від 12.07.2016, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників сторін та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 01.07.2016, розгляд справи був відкладений на 18.08.2016.

Позивачем 16.08.2016 до відділу діловодства суду подано обґрунтування позовних вимог.

В судовому засіданні 18.08.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 23.08.2016.

Позивачем 16.08.2016 до відділу діловодства суду подано заперечення щодо обставин викладених відповідачем у відзиві.

Відповідач в судове засідання 23.08.2016 не з'явився.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 23.08.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 ТОВ «ФосАгро-Україна» зі станції Хутір-Михайлівський (регіональної філії Південно-Західної залізниці) відправило в адресу ПП «Бізон-Тех Добрива» два вагони (№№ 62317227, 64007834) з мінеральними добривами типу «Нітроамофоска NPK-15:15:15».

Відправлення вагонів № 62317227 та № 64007834 підтверджується залізничною накладною № 34723064 від 21.12.2015, в якій вказана наступна інформація:

- відправник: ТОВ «ФосАгро-Україна»;

- одержувач: ТОВ «Ріан-М»;

- загальна кількість місць: 162;

- загальна маса вантажу у 2-х вагонах: 129924 кг.;

- маса вантажу у вагоні № 62317227 становить 67368 кг, 84 місця;

- маса вантажу у вагоні № 64007834 становить 62556 кг, 78 місць;

- маса брутто 1-го місця 802 кг;

- станція призначення: Гуляйполе (регіональної філії Придніпровської залізниці);

- власник вантажу: ТОВ «ФосАгро-Україна» по договору зберігання № 16/ПОС від 30.11.2015 з ПП «Бізон-Тех Добрива».

По шляху слідування вагонів зі станції Хутір-Михайлівський до станції Гуляйполе, на станції Кривий Ріг Сортувальний співробітники залізниці з технічних причин затримали вагон № 62317227, а через деякий час склавши акт відправили за вказаною адресою з новою залізничною накладною № 47804984, в якій вказана наступна інформація:

- відправник: начальник станції;

- одержувач: начальник станції м. Кривий Ріг;

- станція призначення: Гуляйполе (регіональної філії Придніпровської залізниці);

- номер вагона: 62317227;

- кількість місць: 81;

- маса вантажу визначена відправником: 67368 кг.

Крім цього, в графі 49 залізничної накладної № 47804984 вказано, що складено акт № 3088 від 27.12.2015 про контрольне зважування, про продовження терміну доставки та про наявність відсутніх місць.

05.01.2016 на станції Гуляйполе (регіональної філії Придніпровської залізниці) під час комісійного приймання вагонів №№ 62317227, 64007834 виявлено відсутність 2-х біг-бегів у верхньому ярусі вагона № 62317227 загальною вагою нетто 1600 кг.

Факт нестачі 2-х біг-бегів у вагоні № 62317227 комісія зафіксувала в комерційному акті РА № 008126/1 від 05.01.2016, який підтверджує факт втрати 1600 кг мінеральних добрив на загальну суму 16 288,00 грн. Факт втрати товару мав місце під час слідування вагона № 62317227 зі станції відправлення - Хутір - Михайлівський до станції Кривий Ріг Сортувальна.

15.12.2015 TOB «ФосАгро-Україна» зі станції Полонне (регіональної філії Південно-Західної залізниці) відправило в адресу ПП «Бізон-тех добрива» на станцію Мирова (регіональної філії Придніпровської залізниці) 2-ва вагони №№24627440, 26034090 з мінеральними добривами типу «Діамофоска NPK-10:26:26».

Відправлення вагонів №№ 24627440, 26034090 підтверджується залізничною накладною № 34622829 від 15.12.2015, в якій вказана наступна інформація:

- відправник: ТОВ «ФосАгро-Україна»;

- одержувач: ПП «Бізон-Тех Добрива»;

- станція призначення: Мирова;

- власник вантажу: ТОВ «ФосАгро-Україна» по договору зберігання №17/ПОС від 30.11.2015 з ПП «Бізон-Тех Добрива»;

- загальна маса вантажу брутто: 136000 кг;

- кількість місць: 2716 (маса нетто 1-го місця = 50 кг, маса брутто 1-го місця 50,07 кг)

21.12.2015 в ході слідування вагона № 26034090 за вказаним маршрутом, на станції Кривий Ріг Сортувальна (регіональної філії Придніпровської залізниці) співробітники залізниці виявили відсутність на вагоні запірно-пломбувальних пристроїв (ЗПП) відправника, на місце відсутніх наклали ЗПП ст. Кривий Ріг Сортувальна. Про даний факт співробітники залізниці склали акт загальної форми № 26703 від 21.12.2015.

24.12.2015 по прибуттю вагона № 26034090 на станцію Мирова (регіональної філії Придніпровської залізниці) співробітники залізниці склали акт загальної форми № 35, в якому вказано, що при комісійному огляді вантажу у вагоні № 26034090 виявлено 1310 місць, загальною вагою 65500 кг.

25.12.2015 на станції Мирова (регіональної філії Придніпровської залізниці) під час видачі вантажу співробітники станції склали комерційний акт РА № 007751/3, в якому вказали наступну інформацію:

- у двох вагонах №№ 26034090, 24627440 по вантажній відправці в кожному із вагонів по 67900 кг та по 1358 місць;

- вагон № 24627440 виданий за справними ЗПП відправника №№ А800750, А800751 згідно накладної, без претензій;

- нестача вантажу у вагоні № 26034090 складає 48 місць загальною вагою 2400 кг.

Факт втрати вантажу вагою 2400 кг мав місце під час слідування вагона № 26034090 зі станції відправлення - Полонне до станції Кривий Ріг Сортувальна.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що під час прибуття вагонів на станцію призначення було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладних та є меншою, тому відповідач має відшкодувати збитки у вигляді вартості втраченого вантажу в сумі 43 168,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (надалі - Статут), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна це - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин як невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, відповідно до комерційного акту РА № 008126/1 від 05.01.2016 у вагоні № 62317227 виявлено нестачу вантажу - мінеральних добрив у розмірі 1600 кг та відповідно до комерційного акту РА № 007751/3 від 25.12.2015 виявлено нестачу вантажу - мінеральних добрив у розмірі 2400 кг.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) щодо перевезення мінеральних добрив становить 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах.

Як зазначалось вище згідно накладної № 34723064 маса вантажу при відправленні вагону № 62317227 становила 67368 кг, а отже 1,5% природної втрати від цього вантажу становить 1010,52 кг.

З огляду на те, що згідно комерційного акту РА № 008126/1 від 05.01.2016 нестача вантажу за вказаним відправленням склала 1600 кг, а отже відшкодуванню підлягає маса вантажу в розмірі 589,48 кг.

Згідно накладної № 34622829 маса вантажу при відправленні вагону № 26034090 становила 68000 кг, а отже 1,5% природної втрати від цього вантажу становить 1020 кг.

З огляду на те, що згідно комерційного акту РА № 007751/3 від 25.12.2015 нестача вантажу за вказаним відправленням склала 2400 кг, а отже відшкодуванню підлягає маса вантажу в розмірі 1380 кг.

Згідно ст. 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість недостачі вантажу з урахуванням довідки про балансову вартість мінеральних добрив від 18.04.2016 вартість 589,48 кг мінеральних добрив типу «Нітроамофоска NPK-15:15:15» складає 6 000,91 грн., і вартість 1380 кг мінеральних добрив типу «Діамофоска NPK-10:26:26», складає 15 456,00 грн. Загальна вартість нестачі 1969,48 кг мінеральних добрив складає 21 456,91 грн.

Оскільки відшкодуванню підлягає вартість маси вантажу з урахуванням норми природної його втрати під час перевезення, позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню частково в сумі 21 456,91 грн. та в іншій частині в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що заявляти позов до залізниці з приводу втрати, нестачі, порчі або псування вантажу під час перевезення має право або вантажовідправник або вантажоодержувач не приймається судом до уваги, оскільки

Виходячи зі змісту п. 130 Статуту залізниць України вбачається, що право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів надано сторонам у договорі перевезення - вантажовідправнику або вантажоодержувачу у відповідних випадках, передбачених Статутом. Власник вантажу (якщо він не є відправником або одержувачем вантажу) не має права від свого імені заявляти позов до залізниці з приводу втрати, нестачі, порчі або псування вантажу під час перевезення. Однак, в накладних № 34723064 та № 34622829 власник товару - позивач зазначений вантажовідправником.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФосАгро-Україна» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФосАгро-Україна» (02002, м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус А, кім. 513, ) 21 456 (двадцять одну тисячу чотириста п'ятдесят шість) грн. 91 коп. збитків, 684 (шістсот вісімдесят чотири) грн. 94 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 30.06.2016.

Суддя В.В. Сівакова