КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2016 р. Справа№ 910/30481/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Чорної Л.В.

Зубець Л.П.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Леонов Ю.М. - за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача: Драненко Я.В. - за довіреністю оформленою належним чином;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: Чирський Ю.В. - за довіреністю оформленою належним чином;

від третьої особи-3: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р.

у справі №910/30481/15 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванов Павло Петрович

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре-агро"

3) Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Романівська райагропромтехніка" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43458886 від 28.05.2014р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р. у справі №910/30481/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Романівська Райагропромтехніка" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р. у справі № 910/30481/15 та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю. 20.05.2014р. та зареєстрований за № 238, не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений щодо вимог, які є не є безспірними, а отже ПАТ «Романівська Райагропромтехніка» було позбавлено права власності на майно з грубими порушеннями вимог закону, що є недопустимим відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України.

Скаржник також зазначав, що право звернення стягнення на предмет застави виникло у ПАТ «Апекс-банк» вже з 06.06.2012р., оскільки ТОВ «Лотуре-Агро» тоді вперше не сплатило ПАТ «Апекс банк» штраф в розмірі 5% від суми непогашеного боргу за невчасно сплачені проценти за користування кредитом.

ПАТ «Апекс-банк» апеляційну скаргу заперечувало і просило залишити оскаржений судовий без змін та скасування.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2016р., апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 року у справі №910/30481/15 прийнято до провадження колегією суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Зубець Л.П., та призначено до розгляду на 15.06.2016 року

07.06.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткового доказу, а саме - копії листа Київської міської дирекції УДППЗ "Укрпошта" № 33-К-1120 від 06.05.2016 року

08.06.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив апеляційну скаргу позивача відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

09.06.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке задоволено судовою колегією.

13.06.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 15.06.2016 року представником відповідача були подані додаткові письмові пояснення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" відкладено на 07.07.2016 року

01.07.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення по справі.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.07.2016 року у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, змінено склад колегії суддів та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Чорна Л.В., Зубець Л.П.

07.07.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові додаткові пояснення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016 року розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" відкладено на 10.08.2016 року.

01.08.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-агро" надійшли додаткові пояснення.

Треті особи-1,2 до судового засідання, що відбулось 10.08.2016р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності третіх осіб-1,2 є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 22.03.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Апекс-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" був укладений Кредитний договір № ЮКЛ/220312/1.

У подальшому між банком та позичальником були укладені ряд Додаткових договорів до Кредитного договору.

22.03.2012р. між банком та Публічним акціонерним товариством "Романівська райагропромтехніка" було укладено Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. та зареєстрований у реєстрі за № 1734.

В порядку та на умовах, визначених Договором застави, заставодавець передає, а заставодержатель приймає в заставу належні заставодавцю основні засоби в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за Кредитним договором, укладеним між заставодержателем та боржником, зі всіма можливим змінами та доповненням до нього, включаючи також, ті що можуть бути укладені сторонами в майбутньому, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Кредитного договору, сплати процентів та/або комісії у розмірі, строки, в порядку та на умовах передбачених Кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у заставодержателя в зв'язку з укладенням та виконанням Кредитного договору (п. 1.1 Договору застави).

Відповідно до п. 1.2 Договору застави зміст та розмір основного зобов'язання, забезпеченого заставою, строк і порядок його виконання боржником полягає у наступному:

а) боржник зобов'язаний повернути кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 30 000 000,00 грн. в строк до 20.03.2013р. включно у відповідності до умов Кредитного договору;

б) боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця проценти за користування грошовими коштами в розмірі 23 % річних, а з 01.06.2012р. у розмірі 23% річних або 24% річних в залежності від виконання умов Кредитного договору у порядку та строки, що визначені Кредитним договором;

в) боржник зобов'язаний сплачувати комісії за надання та управління кредитом, інші комісії у відповідності до умов Кредитного договору;

г) боржник зобов'язаний у разі порушення Кредитного договору сплатити неустойку, штраф, пеню в строки, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором;

д) боржник зобов'язаний відшкодовувати збитки та витрати, іншу заборгованість, що можуть виникнути у іпотекодержателя в зв'язку з укладенням та виконанням Кредитного договору;

е) інші права та обов'язки, які випливають з Кредитного договору.

Згідно з п. 1.3 Договору застави предметом застави за цим Договором є належні заставодавцю основні засоби загальною балансовою вартістю 683189,95 грн., а саме:

№ п/пНайменування основних засобівКількістьДата придбання чи введення в експлуатаціюПервісна вартість грнЗнос, грнЗалишкова вартість, грнЗаставна вартість без ПДВ, грн
1Резервуар 10 куб.м,007244,2425142,7625142,76
2Резервуар 25 куб.м,0010997,4138161,5938161,59
3Резервуар 50 куб.м8,0023169,9980738,0180738,01
4Резервуар 75 куб.м61,0077495,16268665,84268665,84
5Резервуар 200 куб.м2,0060655,29211806,71211806,71
6Насос АСУ-ЛЗ120021050,00576,52473,48473,48
7Насос АСВК-0,00855,36684,36684,36
8Мотопомпа120026490,003756,212733,792733,79
9Площадка бетонна,0010244,2328440,7728440,77
10Електромережа,338025,137232,207232,20
11Високовольтна лінія,609289,059995,559995,55
12Бензоколонка120029924,00 5402,704521,304521,30
13Бензоколонка120029 924,005330,414593,594593,59
906231,93223041,98683189,95683189,95

Відповідно до п. 1.2 Договору застави за згодою сторін предмет застави оцінюється в сумі 683 189,95 грн. без урахування ПДВ.

Згідно з п. 5.1 Договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання (неналежного виконання) заставодавцем та/або боржником умов Кредитного договору та умов цього договору.

Пунктом 6.1 Договору застави визначено, що сторони цього договору дійшли до згоди про можливість звернення стягнення на предмет застави у невиконання будь-яких зобов'язань, шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься в цьому розділі.

У відповідності до п. 6.3 Договору застави, заставодержатель має право на власний розсуд обрати будь-який із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави:

а) передачу рухомого майна, що є предметом застави, у власність заставодержателю в рахунок виконання забезпеченого зобов'язання;

б) продаж заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю шляхом укладання договору купівлі-продажу від імені заставодавця. Договір купівлі-продажу є правовою підставою для набуття покупцем права власності на предмет застави;

в) іншим способом передбаченим чинним законодавством.

В подальшому, 05.03.2013р. між заставодавцем та заставодержателем було укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Договору застави, яким сторони внесли зміни в підпункти а) та б) пункту 1.2 Договору застави та виклали їх в наступній редакції:

"а) боржник зобов'язаний повернути кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 45 000 000,00 грн в строк до 03.03.2014р. включно у відповідності до умов Кредитного договору;

б) боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця проценти за користування грошовими коштами в розмірі 23% річних, а з 01.06.2012р. у розмірі 23% або 24% річних, а з 05.03.2013р. у розмірі 25% річних або 26% річних, в залежності від виконання умов Кредитного договору у порядку та строки, що визначені Кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, 06.03.2014р. відповідач звернувся до позичальника з Повідомленням (вимогою) про виконання порушених зобов'язань вих. № 217 від 05.03.2014р., в якому просив сплатити заборгованість за укладеним між сторонами Кредитним договором у розмірі 51439742,07 грн.

06.03.2014р. відповідач направив на адресу позивача повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов'язань № 216 від 05.03.2014р., в якій зазначив, що в разі не виконання зобов'язань за Кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, відповідачем буде звернуто стягнення на предмет іпотеки у будь-якій спосіб, передбачений чинним законодавством.

20.05.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим Павлом Юрійовичем було вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстр за № 238), яким запропоновано звернути стягнення на основні засоби боржника.

В подальшому, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 238 було звернуто стягнення на предмет застави за Договором застави, що підтверджується матеріалами справи.

На думку позивача, виконавчий напис нотаріуса №238 від 20.05.2014р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю., є таким, що не підлягає виконанню (враховуючи заяву про зміну підстав позову від 04.04.2016р.).

Такі твердження ґрунтувалися на тому, що позивача в порушення порядку, встановленому законом, було незаконно позбавлено права власності на заставне майно; повідомлення, направлене відповідачем позивачу про сплату заборгованості, не відповідало вимогам закону; виконавчий напис втратив чинність, оскільки у судовому порядку був визнаний недійсним Додатковий договір № 8 від 05.03.2013р. до Кредитного договору, яким було збільшено кредитний ліміт та збільшено процентну ставку.

Проте з доводами позивача погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, при укладенні Договору застави, позивач був обізнаний з умовами зазначеного Договору та, відповідно, усвідомлював відповідальність, яку він на себе бере, за виконання третьою особою-2 грошових зобов'язань за Кредитним договором, що учасниками судового процесу не заперечується.

Доводи позивача про ненаправлення відповідачем повідомлення про порушення забезпеченого зобов'язання спростовуються матеріалами справи, у який наявні як вимоги, направлені заставодавцю та позичальнику, так і рекомендовані повідомлення про вручення цих поштових відправлень вказаним особам.

Доводи апелянта з приводу того, що вчинення 20.05.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю. виконавчого напису, зареєстрованого за № 238, щодо вимог, які є не є безспірними, не засновані на законі, з огляду на таке.

Порядок вчинення виконавчого напису та його форма передбачені Цивільним кодексом України, Законом України "Про нотаріат", Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 2368/5 від 31.12.2008р., та 16 Главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до Розділу 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р., встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, а саме якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999р.

Відповідно до п. 1 вказаного переліку нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Доводи скаржника про те, що право звернути стягнення на предмет застави виникло у ПАТ «Апекс-банк» вже з 06.06.2012р., оскільки тоді ТОВ «Лотуре-Агро» вперше не сплатило ПАТ «Апекс банк» штрафу в розмірі 5% від суми непогашеного боргу за невчасно сплачені проценти за користування кредитом, апеляційним судом до уваги не беруться, адже з вартості застави забезпечувалися вимоги з повернення усього кредиту або окремої його частини.

Кінцевий строк повернення кредиту за згодою сторін був встановлений до 03.03.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (у редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису), передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Отже, 03.03.2014р. було останнім днем користування грошовими коштами, наданими в рамках Кредитного договору, і наступного дня у відповідача виникло право вимагати повернення кредиту.

Як зазначено в абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Отже, господарські суди при розгляді позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, перевіряють лише належність кредитору права повернення предмету застави, а також встановлюють наявність (відсутність) об'єктивних обставин, при яких виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню.

Господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції законності дій нотаріуса при його вчиненні та надавати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки за змістом ст. ст. 1, 2, 18 ГПК України, ст. ст. 1 і 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а відповідно до ст. 50 названого Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

На підставі наведених норм чинного законодавства, роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України та висловлених ним правових позицій у постановах від 11.03.2014р. у справі №5011-5/14359-2012, від 19.02.2014р. у справі № 915/1255/13, від 14.11.2012р. у справі №5021/378/12, від 31.07.2012р. у справі 26/360 господарський суд позбавлений можливості надавати оцінку доводам сторін стосовно того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог, а також щодо неповноти відображення приватним нотаріусом даних про строк, за який провадиться стягнення, деталізації пені та неповідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, оскільки фактично всі ці доводи зводяться до намагання вказати на порушення приватним нотаріусом саме порядку вчинення нотаріальних дій, а не довести відсутність заборгованості перед відповідачем, її розміру, а відповідно й відсутності загалом підстав для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом.

З мотивів, викладених вище, апеляційним господарським судом не враховуються інші доводи позивача, спрямовані на фактичне оскарження дій нотаріуса, і без доказування апелянтом відсутності у нього зобов'язань перед Банком внаслідок припинення виконанням забезпеченого заставою основного зобов'язання.

Отже, виконавчий напис був вчинений нотаріусом на договорі застави правомірно, відповідно до норм законодавства України та Договору застави, а тому у задоволенні позову про визнання виконавчого напису, вчиненого 20.05.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим Павлом Юрійовичем та зареєстрованого за № 238, таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

З огляду на викладене висновки, викладені у рішенні господарського суду міста Києва від 20.04.2016 року у справі № 910/30481/15, відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, справу розглянуто з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому і підстав для його скасування не вбачається.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р. у справі №910/30481/15 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р. у справі № 910/30481/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016р. у справі № 910/30481/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/30481/15 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.В. Чорна

Л.П. Зубець