ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02.09.2016р. №905/2556/16 Суддя Паляниця Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви Заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м.Бахмут в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м.Київ

до Державного навчального закладу «Артемівський професійний аграрний ліцей», м.Бахмут

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро», с.Яковлівка

про визнання недійсним договору та зобовязання звільнити земельну ділянку державної форми власності

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м.Бахмут в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, Державного навчального закладу «Артемівський професійний аграрний ліцей», м.Бахмут, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро», с.Яковлівка про визнання недійсним договору б/н від 19.11.2015р. про надання послуг, укладеного між Державним навчальним закладом «Артемівський професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро», зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро» звільнити займану ним земельну діяльну державної форми власності площею 602 га, яку воно займає на підставі цього договору.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу норм ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2016р. становить 1378 грн.

За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206700 грн). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1378 грн).

За змістом ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із п.2.11 постанови №7 від 21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Тобто, приймаючи до уваги викладені вище положення закону та приписи пленуму суду касаційної інстанції, враховуючи, що прокурором заявлені вимоги про визнання недійсним договору, а також зобовязання звільнити земельну ділянку державної форми власності, при зверненні до суду з розглядуваним позовом сплаті підлягав судовий збір у розмірі 2756 грн.

Проте, як встановлено судом, прокурором на підставі платіжного доручення №1789 від 10.08.2016р. фактично сплачено судовий збір в сумі 1378 грн, що не відповідає встановленому законодавством розміру судового збору за заявленими вимогами немайнового характеру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що при поданні позовної заяви прокурором не дотримано вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з цим, за приписами п.3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою №22 від 21.01.2004р. Правління Національного банку України, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 2, 8 зазначеної Інструкції для заповнення реквізиту №40 платіжного доручення (М.П.) ставиться відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту №41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які уповноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки.

При цьому, у приєднаному до позовної заяви платіжному дорученні №1789 від 10.08.2016р. відсутні підписи відповідальних осіб платника, печатка Прокуратури Донецької області (як реквізити документа), тобто, вказані реквізити не заповнені у відповідності до вимог вищезазначеної Інструкції.

Одночасно, згідно із п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відповідно до ч.1 ст.56 вказаного Кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Тобто, належним доказом направлення на адресу відповідача позову та доданих до нього документів є опис вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

При цьому, прокурором до матеріалів позовної заяви, в якості доказу виконання обовязку, передбаченого п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, додано фіскальні чеки №9054 від 26.08.2016р., №9053 від 26.08.2016р. Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» без описів вкладення. Таким чином, у суду відсутня можливість встановити, які саме документи були направлені на адреси відповідачів.

Наразі, п.4 ч.1 ст.65 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

За приписами п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, приймаючи до уваги ненадання прокурором належних доказів направлення відповідачам позовної заяви з додатками, враховуючи відсутність доказів оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, з огляду на приписи п.п.2, 3 ч.1 ст.57, п.п.4, 6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Крім вищенаведеного, суд звертає увагу заявника на те, що у складі документів, доданих до позовної заяви, всупереч вимог ч.ч.1, 2 ст.28 Господарського процесуального кодексу України, не надано документів, що підтверджують посадове становище керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1, який підписав позовну заяву.

Також, позовна заява не містить ідентифікаційних кодів юридичних осіб сторін у справі, що не відповідає п.2 ч.1 ст.54 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.56, п.п.2, 3 ч.1 ст.57, п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м.Бахмут в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м.Київ до відповідачів, Державного навчального закладу «Артемівський професійний аграрний ліцей», м.Бахмут, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро», с.Яковлівка про визнання недійсним договору б/н від 19.11.2015р. про надання послуг, укладеного між Державним навчальним закладом «Артемівський професійний аграрний ліцей» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро», зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Агро» звільнити займану ним земельну діяльну державної форми власності площею 602 га, яку воно займає на підставі цього договору, і додані до неї документи заявнику без розгляду.

Розяснити Заступнику керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток (тільки заявнику): позовна заява з додатками, в тому числі платіжним дорученням №1789 від 10.08.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця