УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.08.2016Справа № 910/15147/16
Суддя Дупляк О.М., розглянувши

позовну заяву Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ЛАКРЕСОН СЕРВІСЕЗ ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства "ТОМАК"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «ЛАКРЕСОН СЕРВІСЕЗ ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «ТОМАК» про стягнення грошових коштів.

Разом з позовною заявою заявником були подані клопотання про забезпечення позову (вих. № 4 від 16.08.2016) та про витребування доказів (вих. № 5 від 16.08.2016).

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, з огляду на таке.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що позовна заява подається до господарського суду в письмові формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно з приписами статті 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України представником юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Як вбачається з тексту поданої до суду позовної заяви Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «ЛАКРЕСОН СЕРВІСЕЗ ЛТД» остання підписана представником позивача

Яцунеком Є.Є. Позовні матеріали містять довіреність № б/н від 14.01.2016, яку Яцунек Є.Є. надав до суду в підтвердження своїх повноважень на підписання заявленого позову.

Водночас зі змісту довіреності № б/н від 14.01.2016 вбачається, що Яцунек Є.Є від імені позивача наділений повноваженнями, зокрема: "бути представником у суді, подавати клопотання, виступати позивачем або відповідачем у суді, подавати позовні та інші заяви, включно з заявами про забезпечення позову, давати пояснення в загальних та третейських судах…включаючи право: підписувати та подавати клопотання та апеляцію; підписувати уточнення для клопотань та петицій; підписувати заяву про забезпечення позову; підписувати та подавати будь-які інші заяви та скарги; визнавати позов або апеляцію; змінювати підставу або предмет позову…". Вищевказаною довіреністю представнику надано право "подавати позовні заяви", проте відсутні підстави ототожнювати наведене формулювання із наданням представнику права підписувати позовні заяви.

Отже, суд дійшов висновку, що позовну заяву Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ЛАКРЕСОН СЕРВІСЕЗ ЛТД" підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, заявником при оформленні позовної заяви не було дотримано вимог ст. 54, 57 ГПК України, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду у відповідності до п.1. ч.1. ст. 63 ГПК України, згідно з якою суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Отже, приписами зазначеної норми передбачено обов'язок заявника направити відповідачу всі додані до позовної заяви документи.

Відповідно до п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, передбачених п.п.2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України. Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

На підтвердження направлення відповідачу копій позовної заяви (вих. № 3 від 16.08.2016) та доданих до неї документів заявником додано фіскальний чек № 46 від 17.08.2016 та опис вкладення від 17.08.2016. Із наданого опису вкладення вбачається, що відповідачу була направлена "позовна заява від 16.08.2016", проте в описі жодним чином не ідентифіковано, яка саме позовна заява була направлена, тобто не визначені реквізити позовної заяви (номер). Доказів направлена відповідачу позовної заяви, поданої до суду (вих. (№ 3 від 16.08.2016) позивачем не надано. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити, який саме позов (копія позову) був направлений відповідачу.

Вказане позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 56 ГПК України та достовірно встановити факт направлення відповідачам копії саме позовної заяви поданої до суду, а не іншої.

За таких обставин, суд вважає, що заявником при подачі позову порушено положення п. 2 ст. 57 ГПК України, що є підставою у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України для повернення позовної заяви без розгляду.

Отже, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути заявникові без розгляду.

Суддя О.М. Дупляк