КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. Справа№ 927/280/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Чорної Л.В.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Ширай К.А. - за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача: Макарчук Д.І. - за довіреністю оформленою належним чином,

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016р.

у справі №927/280/16 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

до відповідача Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5

про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Чернігівобленерго" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 07-рк від 20.11.2015р. та № 07/2-р/к від 17.02.2016р. (справа № 02-05/07-2015) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також розпорядження відповідача № 18-2016/1-рп/к від 04.03.2016р. (справа № 02-05/18-2016).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно, без ретельного дослідження ринку відповідних послуг, дійшов до хибного висновку, що ПАТ „Чернігівобленерго" за результатами діяльності у 2014 році та січні-жовтні 2015 року є особою, яка займала монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області, а також неправомірно дійшов до висновку про зловживання позивачем своїм монопольним становищем при дворазовому відключенні домоволодіння гр. ОСОБА_5 від постачання електроенергії через приєднану мережу, не з'ясувавши, чи таке домоволодіння існує і чи належить воно дійсно гр. ОСОБА_5

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись при цьому на факти, встановлені Деснянським районним судом м. Чернігова при розгляді цивільної справи за позовом гр. ОСОБА_5 до ПАТ „Чернігівобленерго" про визнання незаконним відключення від електромережі його домоволодіння.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016р. у справі №927/280/16 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просило скасувати оскаржуване ним рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків фактичним обставинам справи.

На думку скаржника, відмовляючи у визнанні недійсним рішення № 07-рк суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск строку на його оскарження, оскільки такий строк зупинявся у зв'язку з початком провадження з перегляду вказаного рішення адміністративної колегії від 17.12.2015р.

На думку позивача, електрична енергія є товаром, який продається за договором купівлі-продажу, тому висновок відповідача, що постачання електроенергії є послугою, є невірним.

Крім того, апелянт зазначав, що всупереч законодавству, судом першої інстанції не досліджено та не встановлено становища суб'єкта господарювання -ПАТ «Чернігівобленерго» на ринку постачання електричної енергії монопольним.

Щодо визнання недійсним рішення № 07/2-р/к Товариство вказувало, що відповідачем, з яким погодився суд першої інстанції, достеменно не встановлено, чи належать гр. ОСОБА_5 речові права на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, до якого припинялося постачання електричної енергії.

Відносно незаконності прийнятого відповідачем розпорядження № 18-2016/1-рп/к, то позивач вказував, що даним розпорядженням відповідач фактично позбавив скаржника права на оскарження Рішень №07-рк та №07/2-рк і змусив позивача виконати п. 6 рішення №07-рк, в той час, як таке рішення оскаржувалося до суду.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016р. справу № 927/280/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" передано колегії суддів у складі головуючого судді Кропивної Л.В., суддів: Смірнової Л.Г., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.06.2016р.

21.06.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник вказував на законність прийнятого рішення судом першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

29.06.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" відкладено на 03.08.2016р.

08.07.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

02.08.2016р. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р., у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, змінено та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Чорна Л.В.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 до судового засідання, що відбулось 03.08.2016р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача вказував на необґрунтованість апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20.11.2015р. Територіальне відділення АМК (Відділення) винесло рішення №07-рк у справі №02-05/07-2015 (Рішення №07-рк) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на ПАТ «Чернігівобленерго» (позивач, Товариство).

Зі змісту рішення вбачається, що Товариство за результатами діяльності у 2014 році, січні-жовтні 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області.

Визнано дії Товариства щодо безпідставного припинення 16.02.2015р. постачання електроенергії до будинку гр. ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, порушенням, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 ЗУ „Про захист економічної конкуренції", у вигляді постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Визнано дії Товариства щодо безпідставного припинення 30.03.2015р. постачання електроенергії до будинку гр. ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, , що є порушенням, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 ЗУ „Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

За вказані порушення на Товариство накладено штраф у загальному розмірі 68000,00 грн. (по 34000 грн. за кожне порушення).

Зобов'язано Товариство в 10-ти денний термін з дня отримання цього рішення відновити електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, про що у триденний термін повідомити територіальне відділення.

Як встановлено судом, Рішення №07-рк прийнято відповідачем за результатами перевірки фактів, викладених у заяві гр. ОСОБА_5, що мешкає у АДРЕСА_1, в якій заявник скаржився на неправомірне, на його думку, відключення 16.02.2015р. ПАТ „Чернігівобленерго" (вул. Горького,40, м. Чернігів, 14000) будинку заявника від мереж електропостачання (Заява-1).

Розпорядженням Відділення № 07-2014/1-рп/к від 02.04.2015р. розпочато розгляд справи № 02-05/07-2015 за ознаками вчинення Товариством порушення, передбаченого п. 2 ст. 50, частиною 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку постачання електроенергії за регульованим тарифом в межах власних мереж, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

02.04.2015р. до Відділення надійшло друге звернення гр. ОСОБА_5 (вх. № 02-01/2/557/6/-20-Д) "про повторне відключення споживача від мережі" (Заява-2), яке протокольним рішенням адміністративної колегії №30/1 від 04.06.2015р. приєднано до справи № 02-05/07-2015.

ПАТ „Чернігівобленерго" вказаних у заяві фактів не заперечувало (листом № 26/953 від 24.02.2015р.) і повідомляло, що 16.02.2015р. будинок гр. ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 був відключений від електропостачання на підставі п. 35 Правил користування, у зв'язку з несплатою вказаного громадянина вартості спожитої електричну енергію.

У подальшому, 25.02.2015р., постачання електричної енергії до помешкання гр. ОСОБА_5 було відновлено, оскільки рішенням комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ „Чернігівобленерго" від 17.02.2015р. відключення домоволодіння Заявника 16.02.2014р. (надалі - Протокольним рішенням) визнано неправомірним.

Повторно постачання електроенергії до домоволодіння Заявника було припинено 30.03.2015р.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2015р. у справі №750/1688/15-ц (яке набрало законної сили 23.07.2015р.) визнано незаконними дії ПАТ „Чернігівобленерго" з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії гр. ОСОБА_5 16.02.2014р. та 30.03.2015р. за адресою АДРЕСА_1.

На думку територіального відділення АМК України, припинення та відновлення постачання електроенергії до домоволодіння заявника силами ПАТ „Чернігівобленерго" стало можливим тому, що електрична енергія поставляється до будинку, у якому мешкає заявник, через приєднану мережу, а остання належить ПАТ „Чернігівобленерго" .

Встановивши, що у межах власних мереж постачання електроенергії за регульованим тарифом здійснює лише ПАТ „Чернігівобленерго" на підставі ліцензії, відповідач визначив товарні межі ринку межами належної ПАТ „Чернігівобленерго" мережі, через яку останнім здійснюється постачання електроенергії, а отже таке постачання є продуктом діяльності ПАТ „Чернігівобленерго".

Пунктом 15.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що норми чинного законодавства України не містять якогось вичерпного переліку можливих ринків товарів. Тому, зокрема, не можуть братись до уваги посилання сторін спору на те, що той чи інший ринок товарів вивчення якого проводиться органом Антимонопольного комітету України, не передбачений законом.

Згідно до ст. 1 ЗУ «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Позивач здійснює діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з 19.09.1996р. на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Доводи позивача з приводу того, що гр. ОСОБА_5 не є власником ані будинку, ані земельної ділянки у АДРЕСА_1, оскільки не має документів, які посвідчують його речові права на нерухомість, судова колегія вважає неспроможними і такими, що не мають юридичного значення для вирішення даного спору, адже підставою припинення енергопостачання до вказаного домоволодіння позивач вказував заборгованість гр. ОСОБА_5 за поставлену електроенергію, не ставлячи при цьому її оплату у залежність від належності вказаному громадянину правового титулу на володіння будинком. До того ж, доводи позивача спростовуються фактами, встановленими рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 року у цивільній справі № 75/1688/15-г.

Згідно з ст.ст. 1, 5, 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно з ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку; порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ст. 48, ст. 56 ч.1-3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Зі змісту пунктів 1, 2, 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства". Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Враховуючи положення ч. 1 ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", закінчення двомісячного строку на оскарження рішення, який є присічним, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується. При цьому господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст. 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст. 60 названого Закону, оскільки перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

З матеріалів справи вбачається, що копію Рішення №07-рк від 20.11.2015р. по справі № 02-05/07-2015 позивач отримав 26.11.2015р. вх. № 5603, однак з позовною заявою до господарського суду звернувся лише 29.03.2016р., тобто з пропуском встановленого законом двомісячного строку на оскарження рішення, який є присічним, що є підставою для відмови у позові про визнання недійсним Рішення №07-рк.

Твердження апелянта про пропуск строку на оскарження вказаного рішення Відділення у зв'язку з початком провадження з його перегляду адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення від 17.12.2015р., вказаних висновків господарського суду не спростовує, адже подання Товариством до Відділення заяви про перегляд Рішення №07-рк не було перешкодою для звернення до господарського суду з позовом про визнання недійсним цього ж рішення, а зупинення виконання Рішення №07-рк не зупиняє процесуального строку на його оскарження у суді..

Стосовно визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №07/2-р/к від 17.02.2016р. по справі №02-05/07-2015, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, зокрема, у разі: якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення. За результатами перегляду органи Антимонопольного комітету України можуть, зокрема, залишити рішення без змін, змінити рішення, скасувати рішення.

Оскільки при розгляду заяви позивача підстав для скасування рішення не було встановлено, Рішенням №07/2-р/к правомірно залишено без змін Рішення №07-р/к.

Розпорядженням відділення № 18-2016/1-рп/к від 04.03.2016р., яке отримано Товариством 10.03.2016р., розпочато розгляд справи за ознаками вчинення Товариством порушення, яке передбачене п. 4 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді невиконання п. 6 Рішення №07-рк.

Розпорядження не є індивідуальним адміністративним актом, а тому не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у сфері економічної конкуренції і не позбавляло позивача права на позов.

Позивачем не надано доказів невідповідності оспорюваного розпорядження вимогам чинного законодавства та перевищення повноважень та компетенції адміністративної колегії територіального відділення при прийнятті вказаного документу.

Відтак, у позові у даній справі слід було відмовити повністю.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016р. у справі №927/280/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016р. у справі №927/280/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016р. у справі №927/280/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/280/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

Л.В. Чорна