ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Справа № 915/833/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Ржепецькій К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. № 5 від 11.01.2016 року,

від відповідача ОСОБА_2, дов. № 21 від 09.02.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1 (ідентифікаційний код 22440366),

до Публічного акціонерного товариства Інгул,

54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 8 (ідентифікаційний код 20915842),

про стягнення грошових коштів у сумі 5 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Публічного акціонерного товариства Інгул про стягнення грошових коштів у сумі 10 000,00 грн., з яких:

- 5 000,00 грн. штраф, накладений рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 22-ріш від 16.06.2015 року,

- 5 000,00 грн. пеня.

Ухвалою суду від 02.08.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.08.2016 року.

16.08.2016 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучена копія платіжного доручення № 335 від 23.05.2016 року про оплату штрафу в сумі 5 000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року провадження у справі в частині стягнення штрафу в сумі 5 000,00 грн., накладеного рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 22-ріш від 16.06.2015 року припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору.

Отже, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення пені в сумі 5 000,00 грн.

16.08.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні 16.08.2016 року позов в частині стягнення пені підтримала.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.08.2016 року проти стягнення пені заперечував.

У поданому суду відзиві (а.с. 33-34) зазначив наступне.

Період знаходження справи № 915/1559/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Інгул до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа підприємець ОСОБА_3, фізична особа підприємець ОСОБА_4, фізична особа підприємець ОСОБА_5, ПАТ Миколаївський шиноремонтний завод, про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.06.2015 року № 22-ріш. на розгляді Господарського суду Миколаївської області та Одеського апеляційного господарського суду не може зараховуватись як період прострочення оплати штрафу, оскільки відповідач здійснював своє право на судовий захист.

На думку відповідача, період прострочення сплати штрафу має рахуватися з 02.05.2016 року, тобто через два місяці з дня закінчення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року.

Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі Відділення) від 16.06.2015 року № 22-ріш у справі № 1-26.213/61-2014 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (а.с. 7) вирішено наступне:

1. Визнати, що Публічне акціонерне товариство Інгул (далі Товариство, відповідач) у 2011-2014 роках та протягом січня-травня 2015 року займало монопольне становище на ринку технічного забезпечення електропостачання споживачів, електроустановки яких приєднані до належних йому технологічних електричних мереж для забезпечення передачі електричної енергії та її постачання за регульованим тарифом від ліцензіата енергопостачальника (у даному випадку ПАТ Миколаївобленерго) до споживачів ліцензіата, як таке, що не мало жодного конкурента на цьому ринку.

2. Визнати дії Публічного акціонерного товариства Інгул, які полягали у необґрунтованому, без належних правових підстав, надісланні споживачам електричної енергії повідомлень про припинення електропостачання на їх обєкти, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. За вчинення порушення, вказаного у пункті 2 цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство Інгул штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції у розмірі 5 000,00 грн.

4. Зобовязати Публічне акціонерне товариство Інгул не допускати необґрунтованого надіслання споживачам, електроустановки яких приєднані до належних йому технологічних електричних мереж, повідомлень про припинення електропостачання на їх обєкти, про що повідомити Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України протягом двох місяців з дня одержання цього рішення.

Вказане рішення було надіслано Публічному акціонерному товариству Інгул 18.06.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення Відділення було отримано Товариством 30.06.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10). Отже, штраф мав бути сплачений в період з 01.07.2015 року по 01.09.2015 року включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство оскаржило його до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 915/1559/15 (а.с. 11).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Інгул до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа підприємець ОСОБА_3, фізична особа підприємець ОСОБА_4, фізична особа підприємець ОСОБА_5, ПАТ Миколаївський шиноремонтний завод, про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.06.2015 року № 22-ріш. (а.с. 12-16)

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач оскаржив його до Одеського апеляційного господарського суду, який ухвалою від 14.01.2016 року відкрив апеляційне провадження у справі № 915/1559/15 (а.с. 17).

За результатами розгляду апеляційної скарги Одеський апеляційний господарський суд прийняв постанову від 10.02.2016 року, якою рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання недійсним пункту 1 рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.06.2015 року № 22-ріш у справі № 1-26.213/61-2014 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу про визнання, що Публічне акціонерне товариство Інгул у грудні 2014 року та протягом січня - травня 2015 року займало монопольне становище на ринку. Позов в цій частині задоволено. Визнано недійсним п. 1 рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.06.2015 року № 22-ріш у справі № 1-26.213/61-2014 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу про визнання, що Публічне акціонерне товариство Інгул у грудні 2014 року та протягом січня - травня 2015 року займало монопольне становище на ринку. В іншій частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 ГПК України, постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

В касаційному порядку судові акти оскаржені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

11.05.2016 року Відділення надіслало на адресу відповідача лист № 1-292/80-669 про надання інформації щодо стану виконання вищевказаного рішення (а.с. 23).

Доказів надсилання відповіді на лист суду не надано.

23.05.2016 року відповідач здійснив оплату штрафу в сумі 5000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 335 від 23.05.2016 року (а.с. 35).

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

В порушення вказаної норми відповідач взагалі не повідомив позивача про сплату штрафу, що не заперечується відповідачем, а тому позивач мав підстави для звернення з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача пені за період:

з 11.11.2015 року по 13.01.2016 року (64 дня) період з наступного дня після прийняття рішення судом першої інстанції у справі № 915/1559/15 до дня винесення ухвали про порушення апеляційного провадження Одеським апеляційним господарським судом;

з 11.02.2016 року по 21.06.2016 року включно (142 днів) період з наступного дня після винесення судом апеляційної інстанції постанови у справі №915/1559/15 до дня подання позову.

Загальна кількість днів прострочення 206 (64+142).

Судом перевірено розрахунок пені, викладений позивачем у позовній заяві, та встановлено наступне.

Період прострочення з 11.02.2016 року по 21.06.2016 року включно складає 132 дні, а не 142 дні як зазначено позивачем.

Крім того, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 60 Про захист економічної конкуренції (далі - Закон) прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого згідно з частиною 1 статті 48 цього Закону зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне(домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, тощо.

Як зазначено вище, рішення Відділення від 16.06.2015 року № 22-ріш у справі № 1-26.213/61-2014 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу було надіслано Публічному акціонерному товариству Інгул 18.06.2015 року та отримано останнім 30.06.2015 року.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції штраф мав бути сплачений в період з 01.07.2015 року по 01.09.2015 року включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство оскаржило його до Господарського суду Миколаївської області, який ухвалою від 28.08.2015 року (тобто за 4 дні до закінчення двомісячного строку на добровільну оплату штрафу) прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі № 915/1559/15. Отже, виконання рішення Відділення від 16.06.2015 року № 22-ріш у справі № 1-26.213/61-2014 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу зупинилося в силу присів ст.ст. 60, 48 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, зупинений 28.08.2015 року двомісячний строк на добровільну оплату штрафу, передбачений ч. 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, відновився 10.11.2015 року та сплинув через 4 дні з дня прийняття рішення Господарським судом Миколаївської області у справі № 915/1559/15, тобто 14.11.2015 року.

Як зазначено вище, 23.05.2016 року відповідач здійснив оплату штрафу в сумі 5 000,00 грн., тобто період прострочення становить:

з 15.11.2015 року по 13.01.2016 року (60 днів) період з наступного дня після закінчення двомісячного строку на добровільну оплату штрафу до дня винесення Одеським апеляційним господарським судом ухвали про прийняття до провадження апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Інгул на рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року);

з 11.02.2016 року по 22.05.2016 року (102 дні) період з наступного дня з дати винесення Одеським апеляційним господарським судом постанови від 10.02.2016 року до дня, який передує дню оплати штрафу.

Загальна кількість днів прострочення становить 162 днів (60+102).

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Розмір пені за 162 дні складає 12 150,00 грн. (5 000,00 х 1,5 % х 162)

Оскільки розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, розмір пені складає 5 000,00 грн.

Відповідно до частин 7, 9 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення пені в сумі 5 000,00 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо періоду нарахування пені відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Відповідно до п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства абзацами третім - п'ятим частини п'ятої статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Суд вважає за необхідне стягнути судовий збір за розгляд даної справи в сумі 1 378,00 грн. з відповідача до Державного бюджету України, враховуючи наступне.

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Публічного акціонерного товариства Інгул про стягнення грошових коштів у сумі 10 000,00 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем також було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою суду від 02.08.2016 року про порушення провадження у справі позивачу відстрочено сплату судового збору до 16.08.2016 року на підставі ст. 8 Закону України Про судовий збір.

Станом на час розгляду справи позивачем судовий збір не оплачено.

15.08.2016 року позивач повторно звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору або, у разі прийняття рішення, стягнення його безпосередньо з відповідача.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

У разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Інгул (54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 8, ідентифікаційний код 20915842) до загального фонду Державного бюджету України на рахунок, відкритий в Управлінні Держказначейства України за місцем знаходження платника податків за КБК 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції (р/р 0005, банк одержувача ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, одержувач УК у м. Миколаїв /Інгульський (Ленінський) район/21081100, ідентифікаційний код 37992781) пеню в сумі 5 000,00 грн. (пять тисяч грн. 00 коп.).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Інгул (54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 8, ідентифікаційний код 20915842) до Державного бюджету України (ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, р/р 3002, , одержувач УК у м. Миколаїв /м. Миколаїв / 22030101) судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.)

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 22.08.2016 року.

Суддя В.О. Корицька