УХВАЛА

30 серпня 2016 року Справа № 10/142

За скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №31/13-2474 від 02.07.2016 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Луганськ

про стягнення 192594570 грн. 43 коп.

Господарський суд Луганської області у складі судді Віннікова С.В.

Секретар судового засідання Семеніхіна С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, головний юрисконсульт, довіреність від 27.04.2016 № 178/16;

від відповідача - ОСОБА_2, юрисконсульт, довіреність № 72 від 10.06.2016;

від органу виконання рішень - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 06.07.2016 звернувся до господарського суду зі скаргою №31/13-2474 від 02.07.2016 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України з наступними вимогами:

1. визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183 при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011;

2. визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у не направленні на адресу позивача постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183 при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011;

3. визнати незаконною та скасувати постанову про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011.

4. зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити порушені права позивача та вжити всі заходи передбачені Законом для фактичного повного виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011.

В обґрунтування поданої скарги відповідач зазначає наступне.

Постановою від 06.05.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було накладено арешт коштів, що містяться на всіх рахунках Філії Луганське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" та належать Сєвєродонецькому міжрайонному управлінню по експлуатації газового господарства філія ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" в межах суми 64 38 65 грн. 28 коп.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.06.2016 ВП №33280183 було знято арешт з коштів боржника, накладеного, в тому числі і за постановами від 06.05.2016 №33280183, а саме:

- № 4183 в Філії- Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Сєвєродонецькому Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 0362 в Філії - Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Старобільському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 4184 в Філії- Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Лисичанському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 237 в Філії - Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Марківському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- №1174 в Філії- Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Новопсковському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 4890 в Філії- Луганське обласне управління AT Ощадбанк, МФО 304665, що належить Сватовському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 1178 в Філії - Луганське обласне управління AT Ощадбанк, МФО 304665, що належить Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

Позивач, посилаючись на норми Закону України "Про виконавче провадження", вважає, що постанова про зняття арешту з майна відповідача винесена з порушенням вимог чинного законодавства та порушує право позивача на виконання рішення суду, а дії, зокрема, державного виконавця суперечать нормам чинного законодавства, з огляду на наступне.

У зв'язку із невиконанням відповідачем в добровільному порядку рішення суду, 11.08.2015, 14.08.2015, 14.01.2016 та 06.05.2016 державним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника.

Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі, кошти на рахунках в вкладах божника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

В свою чергу Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22, регламентовані дії банків, які отримали постанови державних виконавців про арешт коштів боржника, рахунки якого відкриті в цьому банку. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця. Пунктом 10.3 цієї Інструкції передбачено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, шо є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному або кількох рахунку чи рахунках.

Частиною 5 статті 65 Закону України Про виконавче провадження" визначено, що не підлягають стягненню в порядку встановленому ним Законом кошти, що:

- перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням

ядерної безпеки";

- знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику".

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із законом.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанову від 15.06.2016 №33280183 про зняття арешту з майна боржника незаконною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Представник позивача підтримав вимоги за скаргою, посилаючись на те, що 15.06.2016 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знято арешт з майна боржника, накладеного згідно постановами від 11.08.2015, 14.08.2015, 14.01.2016, 06.05.2016 ВП №33280183, на підставі довідки Філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" від 13.06.2016 №36-32/37. В той же час, позивач звертає увагу, що за вказаною довідкою не зазначено, що кошти, з яких знято арешт призначалися саме тільки для виплати заробітної плати. Доказів того, яка саме сума коштів необхідна підприємству для здійснення виплати заробітної плати на оплату податкових зобов'язань ПАТ "Луганськгаз" надано не було.

Представник відповідача проти задоволення скарги заперечив, зазначаючи, що у зв'язку з накладенням арешту на кошти, що містяться на всіх рахунках філій відповідача, була повністю заблокована робота, як філій, так і підприємства в цілому. Вказані обставини вплинули на господарську фінансову діяльність підприємства, в свою чергу підприємство було позбавлено можливості своєчасно виплачувати заробітну плату працівника та виконувати податкові зобов'язання. Також, відповідач зазначає, що постанова про зняття арешту з майна боржника є законною та обґрунтованою, та такою, що відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

В минулому судовому засіданні представник Департаменту ДВС Міністерства юстиції України надав матеріали виконавчого провадження, проте інші витребувані судом документи не подав.

В судове засідання 30.08.2016 орган виконання судового рішення правом на участь свого представника не скористався, хоча про час та місце був повідомлений належним чином.

Розглянувши скаргу та інші надані документи, вислухавши представників учасників процесу, які прийняли участь у судовому засіданні, суд встановив такі фактичні обставини.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.03.2011 у справі № 10/142 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг за поставлений природний газ у сумі 110791 грн. 82 коп., пеню у сумі 11762907 грн. 75 коп.; 3% річних у сумі 4020506 грн. 13 коп., інфляційні нарахування у сумі 12774936 грн. 54 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 25500 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. 00 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2011 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз залишено без задоволення, рішення господарського суду Луганської області змінено в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог; провадження у справі в частині оплаченої в процесі розгляду справи суми боргу у розмірі 32004355 грн. 55 коп. припинено; в іншій частині рішення господарського суду Луганської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2011 постанова Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2011 залишена без змін.

30.08.2011 господарським судом Луганської області видано відповідний наказ №10/142.

19.06.2012 Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулася до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з заявою про відкриття виконавчого провадження за наказом від 30.08.2011 №10/142.

21.06.2012 було відкрите виконавче провадження, про що винесена відповідна постанова ВП №33280183.

27.07.2015 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Луганськгаз №01-02-54/1254 від 23.07.2015 звернулося до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Луганської області по справі №10/142 шляхом надання відстрочки суми боргу 54993365 грн. 06 коп. терміном на пять років до 01.07.2020.

Ухвалою господарського суду Луганської області 25.08.2015 заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз від 23.07.2015 про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Луганської області по справі №10/142 шляхом надання відстрочки задоволено частково. Відстрочено сплату залишку платежу який повинен бути здійснений в 2014 році в сумі 3 666 224,34 грн. (згідно ухвали суду від 22.06.2012) до 25.08.2022 р. включно; відстрочено сплату платежу, який повинен бути здійснений в 2015 році в загальній сумі 7 332 448,68 грн.(згідно ухвали суду від 22.06.2012) до 25.08.2023 р. включно; відстрочено сплату платежу, який повинен бути здійснений в 2016 році в загальній сумі 7 332 448,68 грн. (згідно ухвали суду від 22.06.2012) до 25.08.2024 включно.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірньої компанії "газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено, та прийнято рішення за яким відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Луганської області по справі №10/142 шляхом встановлення відстрочки.

30.10.2015 до Донецького апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" № 01-02-54/1798 від 26.10.2015 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015 касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" та постанову Донецького апеляційного суду від 12.10.2015 залишено без змін.

ПАТ "Луганськаз" у добровільному порядку виконувало графік розстрочення заборгованості.

Однак, починаючи з 2014 року на території Луганської області та, зокрема, м. Луганськ проводиться антитерористична операція, що призвело до неможливості подальшої роботи підприємства відповідача.

Постановою від 06.05.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було накладено арешт коштів, що містяться на всіх рахунках Філії Луганське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" та належать Сєвєродонецькому міжрайонному управлінню по експлуатації газового господарства філія ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" в межах суми 64 38 65 грн. 28 коп.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.06.2016 ВП №33280183 було знято арешт з коштів боржника, накладеного, в тому числі і за постановами від 06.05.2016 №33280183, а саме:

- № 4183 в Філії- Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Сєвєродонецькому Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 0362 в Філії - Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Старобільському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 4184 в Філії- Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Лисичанському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 237 в Філії - Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Марківському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- №1174 в Філії- Луганське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 304665, що належить Новопсковському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 4890 в Філії- Луганське обласне управління AT Ощадбанк, МФО 304665, що належить Сватовському Міжрайонному Управлінню по експлуатації газового господарства Філія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

- № 1178 в Філії - Луганське обласне управління AT Ощадбанк, МФО 304665, що належить Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" ().

Позивач вважає винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанову від 15.06.2016 №33280183 про зняття арешту з майна боржника незаконною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Оцінивши надані докази і доводи учасників судового процесу, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість заявленої скаргою з огляду на наступне.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено право стягувача, боржника або прокурора на оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК тощо.

Таким чином, звертаючись до суду зі скаргою заявник повинен обґрунтувати наявність порушеного права (ст.ст. 2, 21 ГПК України) та довести, що це право порушується органом Державної виконавчої служби, а саме його неправомірними діями чи бездіяльністю.

Вимога скаржника про визнання незаконною постанову про зняття про арешту з коштів свідчить, що він не погоджується з діями державного виконавця.

З приводу неправомірності дій державного виконавця суд вважає доводи заявника обґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження", в редакції Закону України від 04.11.2010 № 2677-VI (далі Закон № 606), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 606 вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

В статті 6 Закону № 606, на яку посилається заявник, вказано, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець розяснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 2 ст. 52 Закону № 606 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Пунктом 3 ст. 65 Закону № 606 врегульовано, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в податкових органах, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. А в пункті 5 цієї статті відображено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки" та кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Статтею 60 Закону № 606 передбачено порядок зняття арешту з майна:

- особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

- з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

- у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

- у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В судовому рішення господарського суду Луганської області (ухвалі суду від 04.07.2016) зазначено, що державним виконавцем було правомірно винесено постанову про арешт коштів на рахунках, що відкриті у ПАТ «Ощадбанк», від 06.05.2016

В статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, шо державний виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із ним Законом.

В усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з і чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право зняти арешт із рахунків тільки у випадках накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках із спеціальним режимом використання за умови одержання від банку відповідних документів або за рішенням суду.

Так, в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.04 № 22 (за реєстр. в Мінюсті України 29.03.2004 за № 377/8976) передбачено, що кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, спрямовуються тільки на: виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, на поховання тощо.

Крім того, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню та використовуються тільки за цільовим призначенням. У разі їх невикористання в поточному році вони переходять на наступний фінансовий рік.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" забороняється використовувати страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Щодо коштів, які знаходяться на рахунках для субвенцій з держбюджету місцевим бюджетам для надання пільг, субсидій та компенсацій, то ці кошти мають надходити за цільовим фінансуванням та згідно з вимогами Бюджетного кодексу України повинні бути використані за бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України.

Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Таким чином, рахунки, з яких здійснюється виплата заробітної плати робітникам підприємства боржника, не є рахунками зі спеціальним режимом.

Отже, оскаржувана постанова Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.06.2016 ВП №33280183 було знято арешт з коштів боржника, накладеного, в тому числі і за постановами від 06.05.2016 №33280183 є немотивованою та необґрунтованою.

Відповідно до п 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 07.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Виходячи з аналізу п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 07.10.2012 № 9 господарський суд не може скасувати постанову державного виконавця, проте. Приймаючи до уваги тотожність понять «скасування» та «визнання недійсним», суд дійшов до висновку про можливість визнання недійсною оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, вимоги щодо визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183 при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011 та визнати недійсною постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011 слід задовольнити.

Щодо вимоги скаржника про визнання незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у не направленні на адресу позивача постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183 при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011, то вона судом відхиляється з огляду на те. що відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що у разі визнання неправомірним рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника, однак суд не вправі зобовязати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 04.10.2011 у справі № 21/138/09).

Отже, дії щодо накладення арешту на грошові кошти в межах виконавчого провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем.

Таким чином, у задоволенні вимоги щодо зобовязання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити порушені права позивача та вжити всі заходи передбачені Законом для фактичного повного виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» №31/13-2474 від 02.07.2016 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183 при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011.

3. Визнати недійсною постанову про зняття арешту з майна боржника від 15.06.2016 №33280183, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконання наказу господарського суду Луганської області №10/142 від 30.08.2011.

4. В решті заявлених вимог у скарзі відмовити.

Суддя С.В.Вінніков

Надр. 4 прим.

1 до справи

2 позивачу за адресою м. Київ, вул. Шолуденка, 1

3 відповідачу за адресою м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, 87.

4 ВПВР ДДВС МЮУ за адресою м. Київ, вул. Городецького, 13 рекомендованим листом з повідомленням