РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016Справа №910/11330/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"
простягнення грошових коштів

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: Родіонова О.В. за довіреністю;
від відповідача: Вакуленко С.В. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 розгляд справи відкладено на 08.08.2016 у зв'язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 08.08.2016 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вих. № б/н від б/д), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 446, 57 грн, інфляційні збитки у розмірі 899, 61 грн та 3 % річних в розмірі 197, 79 грн.

В судовому засіданні 08.08.2016 судом оголошувалася перерва до 09.08.2016. Подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог (вих. № б/н від б/д) була прийнята судом до розгляду у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 09.08.2016 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вих. № 14-07/672 від 09.08.2016), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 279, 70 грн, інфляційні збитки у розмірі 840, 81 грн та 3 % річних у розмірі 89, 22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 розгляд справи було відкладено до 15.08.2016.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 12.08.2016 від відповідача надійшли пояснення по справі (вих. № 453 від 12.08.2016).

В судове засідання 15.08.2016 представники сторін з'явилися. Представник позивача надав суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи та усні пояснення по суті справи, в яких позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вих. № 14-07/672 від 09.08.2016) підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Подана позивачем заява про уточнення позовних вимог (вих. № 14-07/672 від 09.08.2016) була розцінена судом, як заява про зменшення позовних вимог та прийнята до розгляду. В подальшому розгляд позовних вимог здійснюється судом з врахуванням такої заяви про зменшення.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 13388 оренди нерухомого майна товариства (технологічного приміщення) від 05.12.2014, в частині оплати орендних платежів за січень та лютий 2016 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем не доведено факт виставлення йому рахунків по сплаті орендних платежів за січень та лютий 2016 року, а відтак не доведено періоду прострочення виконання зобов"язання та самого факту прострочення відповідачем виконання зобов'язання зі сплати орендних платежів.

У судовому засіданні 15.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач та відповідач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджується матеріалами справи, 05.12.2014 між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем було укладено договір № 13388 оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину технологічного приміщення (далі - майно), розташоване в м. Києві на першому поверсі чотириповерхового будинку № 54-А, корпус 3, кім. 101 по вул. Володимирській, загальною площею 2 (два) кв. м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів і відповідно до фіксованого розміру місячної орендної плати становить 4 739, 00 грн з ПДВ за 1 кв.м. технологічних приміщень.

Витрати на утримання майна, плату за комунальні послуги та інші включено до розміру фіксованої орендної плати (п. 3.3. договору).

Згідно з п. 3.4. договору орендар відшкодовує витрати на електроенергію у порядку, визначеному Правилами користування електричною енергією, та на підставі окремого розрахунку орендодавця у термін, зазначений у п. 3.6. договору.

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарем разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Щомісячна сума, яка підлягає оплаті, визначається у розмірі 100 % орендної плати за попередній місяць та збільшується (зменшується) на суму заборгованості (переплати) за фактично надані послуги попереднього місяця, яка утворилася на 1 число розрахункового місяця (п. 3.7. договору).

В пункті 8.2. договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 20 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 21 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Пунктом 12.1. договору сторони визначили, що договір набирає чинності від дати підписання його сторонами та діє до 31.12.2014 та регулює взаємовідносини між сторонами з 01.08.2014.

В додатку № 4 до договору сторонами був наведений розрахунок витрат на енергопостачання обладнання орендаря, згідно якого витрати на оплату за спожиту обладнанням електроенергію складають 227, 74 грн з ПДВ.

В подальшому, 08.04.2015 сторонами була укладено додаткова угода № 1 до договору, в якій сторони виклали пункти 3.5, 3.6, 8.2., 12.1, 13 договору в інших редакціях.

Так, п. 3.6. договору був викладений в редакції: «Орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю разом з актом про надані послуги. Податкова накладна надається орендарю згідно з Податковим кодексом України. У разі неотримання рахунків та інших первинних документів до 27 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, орендар повинен звернутися до орендодавця для отримання інформації про належну до сплати суму. Неотримання рахунку не є підставою для несплати щомісячних платежів.

Пункт 8.2. договору був викладений в редакції: «У разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.»

Пункт 12.1. договору був викладений в редакції: «Договір набирає чинності від дати підписання його сторонами, діє до 31.12.2015 та регулює взаємовідносини з 01.01.2015.»

Зобов'язання відповідача за договором по своєчасному внесенню орендної плати за січень та лютий 2016 року були виконані відповідачем з порушенням строку встановленого в договорі, а саме 08.07.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 12011 та № 12012 від 08.07.2016.

За порушення строків оплати орендних платежів позивачем було нараховано відповідачу 1 279, 70 грн пені за період прострочення з 21.02.2016 по 01.05.2016, 89, 22 грн 3 % річних за період прострочення з 21.02.2016 по 21.03.2016 згідно заяви про уточнення позовних вимог та з 21.02.2016 по 01.05.2016 згідно розрахунку 3 % річних доданого до заяви про уточнення позовних вимог, а також 840, 81 грн інфляційних втрат за період прострочення з 20.02.2016 по 20.03.2016 згідно заяви про уточнення позивних вимог та станом на 01.05.2016 згідно розрахунку збитків від інфляції доданого до заяви про уточнення позовних вимог, стягнення яких є предметом позову у даній справі.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами за своєю правовою природою укладено договір найму (оренди).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 284 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Враховуючи, що відповідач продовжував користуватися орендованим за договором майном в 2016 році (після закінчення терміну дії договору), і матеріали справи не містять доказів наявності у позивача заперечень щодо такого користування, в силу положень ст. 764 ЦК України та ст. 284 ГК України договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, в договорі сторони погодили, що орендна плата сплачується не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим. Враховуючи зазначене відповідач був зобов'язаний сплатити орендну плату за січень 2016 року в розмірі 9 787, 26 грн у строк до 27.02.2016, а за лютий 2016 року в розмірі 9 767, 32 грн - у строк до 27.03.2016, проте не виконав зазначеного обов'язку.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 253 ЦК України внормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Судом встановлено, що п. 8.2. договору сторонами за прострочення здійснення орендної плати встановлена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з 28 числа наступного за розрахунковим місяця.

Судом перевірено розрахунок позивача в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату орендних платежів за загальний період з 21.02.2016 по 01.05.2016 та визнано арифметично невірним, оскільки розрахунок пені був здійснений позивачем без врахування положень п. 3.6. та 8.2. договору, що призвело до невірного визначення періоду нарахування пені.

Враховуючи, що відповідач був зобов'язаний сплати орендну плату за січень 2016 року не пізніше 27.02.2016 включно, а за лютий 2016 року не пізніше 27.03.2016 включно початок періоду прострочення відповідача, в силу положень ст. 253 ЦК України та п. 8.2. договору, починається з 27.02.2016.

Судом здійснено перерахунок пені за загальний період з 28.02.2016 по 01.05.2016 нарахованої на суму заборгованості за січень 2016 року та за лютий 2016 року окремо, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 1 131, 95 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних визнаються судом арифметично не вірними, оскільки позивачем невірно був визначений початок періоду прострочення.

Судом здійснено перерахунок 3 % річних за період прострочення з 28.02.2016 по 01.05.2016 (кінцева дата періоду прострочення визначена судом за розрахунком доданим позивачем до заяви про уточнення позовних вимог), відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню за вказаний період 3 % річних в розмірі 79, 58 грн.

Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат за період з 28.02.2016 по 01.05.2016 (кінцева дата періоду прострочення визначена судом за розрахунком збитків від інфляції доданим позивачем до заяви про уточнення позовних вимог), відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню за вказаний період інфляційні втрати в розмірі 785, 71 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин та враховуючи викладене вище, позов підлягає задоволенню частково, судом задовольняються вимоги щодо стягнення: пені в сумі 1 131, 95 грн, 3 % річних в сумі 79, 58 грн, інфляційних втрат в сумі 785, 71 грн. Інші позовні вимоги не визнаються судом обґрунтованими та доведеними, і відповідно не підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо недоведеності періоду прострочення виконання зобов"язання та самого факту прострочення виконання зобов'язання, так як відповідачем не були отримані рахунки за договором за січень та лютий 2016 року відхиляються судом. Оскільки в силу положень п. 3.6. договору в редакції викладеній в додатковій угоді № 1 до договору неотримання рахунку не є підставою для несплати щомісячних платежів. Крім того в матеріалах справи наявні належні докази на підтвердження скерування позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату орендних платежів за спірним договором, зокрема, списки згрупованих поштових відправлень, рекомендованих з повідомленнями за січень та лютий 2016 року. Доказів зворотнього відповідачем до суду не надано.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 27-А; ідентифікаційний код 34726705) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Шевченка, 18; ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії (01033, м. Київ, вул. Горького, 40; ідентифікаційний код 01189910) в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", суму пені в розмірі 1 131 (одна тисяча сто тридцять одна) грн 95 коп., суму 3 % річних в розмірі 79 (сімдесят дев'ять) грн 58 коп., суму інфляційних втрат в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п'ять) грн 71 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 245 (одна тисяча двісті сорок п'ять) грн 49 коп.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.08.2016.

Суддя О. М. Дупляк