ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" серпня 2016 р.Справа № 916/14/15-г

Суддя господарського суду Одеської області Волков Р.В., розглянувши заяву (зареєстрована 16.08.2016 р. за вх. № 2-4292/16) ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" в порядку ст.121 ГПК України про відстрочку виконання ухвали по справі №916/14/15-г за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" до відповідача ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" про зобовязання виконати певні дії та стягнення 255245,74 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю), ОСОБА_4 (директор за наказом);

СУТЬ СПОРУ: в порядку ст.121 ГПК України заява ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" про відстрочку виконання рішення суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.03.2015р. по справі №916/14/15-г позов Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" до відповідача ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" про зобовязання виконати певні дії та стягнення 255245,74 грн. задоволено повністю, зобовязано Селянське (фермерське) господарство "Тритікум" передати Державному підприємству "Державний резервний насіннєвий фонд України" насіння озимої пшениці першої репродукції сорту "Дельфін" у кількості 148 тонн та елітного насіння соняшнику "Евріка МЛ" у кількості 24,8 тони загальною вартістю 510491,48грн. та стягнуто з ОСОБА_5 (фермерського) господарства "Тритікум" на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" штраф у розмірі 255245,74грн., судовий збір у розмірі 15314,75грн., а разом стягнути 270560 (двісті сімдесят тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 49 коп.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.04.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 02 березня 2015 року у справі №916/14/15-г залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" - без задоволення.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Одеської області 07.05.2015р. видано відповідні накази.

Ухвалою суду від 09.11.2016 року змінено спосіб виконання рішення суду від 02.03.2015 року та вирішено стягнути з СФГ "Тритікум" на користь позивача 510491(пятсот десять тисяч чотириста девяносто одну) грн. 48 коп. вартості насіння озимої пшениці першої репродукції сорту „Дельфін у кількості 148 тонн та елітного насіння соняшнику „Евріка МЛ у кількості 24,8 тон.

16 серпня 2016 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" про відстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2015р. по справі №916/14/15-г терміном на півтора місяці до закінчення збирання врожаю соняшника, тобто до 30.09.2015р. В судовому засіданні представник заявника пояснив, що у вказаній заяві йдеться про відстрочку виконання рішення строком до 30.09.2016 року, а в тексті прохальної частини заяви допущено описку.

Представник заявника ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" наполягав на відстроченні виконання судового рішення по справі №916/14/15-г з підстав, викладених у заяві, надав до суду довідку про стан його рахунків, видану Філією ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Одесі та довідку, видану СФГ "Тритікум" щодо необхідних ресурсів для проведення польових робіт.

Вказані документи досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

Представник стягувача Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" надав до суду письмові поясненя, в яких просив відмовити боржнику у задоволенні заяви щодо надання відстрочки виконання рішення суду. Посилався на зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, тривалий термін невиконання судового рішення та на інші зазначені у поясненнях обставини.

Розглянувши подану заяву, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту заяви Селянське (фермерського) господарства "Тритікум", в обґрунтування підстав надання відстрочки виконання рішення суду від 02.03.2015р. по справі №916/14/15-г боржником покладені такі обставини, як те, що на теперішній час проводиться збирання врожаю та на протязі 7 днів, тобто до 17 серпня 2016 року підприємство не зможе перерахувати одноразово суму боргу, враховуючи великі витрати на пальне, заробітну плату робітникам по збиранню врожаю. Вказує на недостатність коштів на рахунках для здійснення оплати.

Згідно приписів ч.1 ст.121 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996р. №02-5/333 „Про деякі питання практики застосуванняст. 121 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Пунктом 7.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, вищезазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки або розстрочки є наявність підстав в цих випадках та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Так, вказані заявником підстави для відстрочки виконання судового рішення, зокрема те, що теперішній час проводиться збирання врожаю та на протязі 7 днів, тобто до 17 серпня 2016 року підприємство не зможе перерахувати одноразово суму боргу, враховуючи великі витрати на пальне, заробітну плату робітникам по збиранню врожаю, та те, що у разі арешту рахунку підприємства та іншого його майна, буде ускладнено нормальне функціонування підприємтсва, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання судового рішення, оскільки вони носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами ст.42 ГК України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні суті ст.121 ГК України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що фінансовий стан відповідача є наслідком його господарської діяльності, а не певних виняткових і об'єктивних обставин, які унеможливлюють чи утруднюють виконання судового рішення (постанова ВГСУ по справі №911/864/13-г від 02.04.2014р.).

Суд зазначає, що невиконання відповідачем судового рішення триває вже більше року, а отже посилання заявника на сезонний характер виробництва не можуть братись судом до уваги. Крім того, у червні 2015 року СФГ "Тритікум" вже зверталось до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду по цій справі з тих самих підстав та ухвалою суду від 20.08.2015 року у задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено.

Таким чином, заявником належних доказів наявності обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення, заявником не надано.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд зазначає, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, які б могли ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим. Отже, заявником не доведені такі обставини, що ускладнюють або виключають можливість виконання ОСОБА_1 (фермерським) господарством "Тритікум" судового рішення господарського суду, оскільки недостатність коштів на одному рахунку в одному банку не свідчать про відсутність коштів в інших банківських установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви боржника про відстрочку виконання рішення, оскільки боржником не надано доказів, які би підтверджували виняткові обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, ч.2 ст.218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що підстав для надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області не має, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2015р. по справі №916/14/15-г задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Тритікум" (вх. ГСОО 2-4292/15 від 16.08.2016 року) про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2015р. по справі №916/14/15-г відмовити.

Суддя Р.В. Волков