ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р.Справа № 922/1973/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радінвест групп", м. Київ
до Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар", м. Харків третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківська обласна державна адміністрація, м. Харків за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону
про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, припинення дій, що порушують право
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 321-01 від 24.06.2016 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 16/026-Д від 04.01.2016 р.);

третьої особи ОСОБА_3 (довіреність №01-53/9619 від 30.12.2015 р.);

прокуратури - ОСОБА_4 (посвідчення № 035279 від 26.08.2015 р.)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радінвест групп", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати Державне науково-виробниче підприємство "Об'єднання Комунар", м. Харків (далі за текстом - відповідач):

1. припинити дії, направлені на обмеження в будь-якій формі вільного цілодобового доступу, у тому числі проходу та проїзду, з вулиці Рудика в м. Харків до нежитлових будівель літ. А-2, літ. Б-1, літ. В-1, які знаходяться у приватній власності та розташовані в м. Харкові по вулиці Рудика, 4-Б, по єдиному існуючому заасфальтованому визначеному схематично проїзду площею 0,0962 га, з місцеположенням кутів 37 (Х-5535865.869 Y-5356038.949), 36 (X- 5535866.003 Y-5356043.949), 35 (Х-5535843.175 Y5356044.262), 34 (Х-5535830.678 Y-5356040.214), 33 (Х-5535815.689 Y-5356036.107), 32 (Х-5535798.273 Y-5356031.943), 31 (X- 5535794.457 Y-5356031.092), 30 (Х-5535790.615 Y-5356028.705), 29 (Х-5535786.215 Y- 5356025.605), 28 (Х-5535782.966 Y-5356022.403), 27 (Х-5535779.616 Y-5356018.177), 26 (X- 5535779.002 Y-5356014.396), 25 (Х-5535778.726 Y-5355983.296), 24 (Х-5535777.756 Y- 5355978.484), 23 (Х-5535775.709 Y-5355975.820), 22 (Х-5535762.430 Y-5355969.709), 21 (X- 5535739.594 Y-5355967.659), 20 (Х-5535730.826 Y-5355984.059), 19 (Х-5535728.738 Y- 5355988.483), 18 (Х-5535727.677 Y-5355990.054), 17 (Х-5535721.912 Y-5355998.600), 16 (X- 5535718.677 Y-5355996.521), 15 (Х-5535722.700 Y-5355992.304), 14 (Х-5535724.887 Y-5355989.097), 13 (Х-5535735.126 Y-5355967.302), 12 (Х-5535736.180 Y-5355960.749), 11 (X- 5535762.383 Y-5355963.707), 10 (Х-5535772.945 Y-5355968.478), 9 (Х-5535777.539 Y-5355971.520), 8 (Х-5535780.910 Y-5355974.918), 7 (Х-5535782.255 Y-5355980.120), 6 (X- 5535783.230 Y-5356016.789), 5 (Х-5535786.081 Y-5356020.493), 4 (Х-5535790.536 Y 5556023.979), З (Х-5535797.286 Y-5356027.772), 2 (Х-5535842.549 Y-5356038.376), 1 (X- 5535859.301 Y-5356038.244), та довжинами ліній між точками 37-1 6.61м, 1-2 16.75м, 2-3 46.49м, 3-4 7.74м, 4-5 5.66м, 5-6 4.67м, 6-7 36.68м, 7-8 5.37м, 8-9 4.79м, 9-10 5.51м, 10-1 11.59м, 11-12 26.37м, 12-13 6.64м, 13-14 24.08м, 14-15 3.88м, 15-16 5.83м, 16-17 3.84м, 17-18 10.31м, 18-19 1.90м, 19-20 4.89м, 20-21 18.60м, 21-22 22.93м, 22-23 14.62м, 23-24 3.36м, 24-25 4.91м, 25-26 31.10м, 26-27 3.83м, 27-28 5.39м, 28-29 4.56м, 29-30 5.38м, 30-31 4.52м, 31-32 3.91м, 32-33 17.91м, 33-34 15.54м, 34-35 13.14м, 35-36 22.83м, 36-37 5,00м, який знаходиться в межах земельної ділянки (проходить через неї) по вул. Рудика, 2 в м. Харкові (кадастровий номер :04:004:0016, загальною площею 3,7335га);

2. усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування щодо належних йому на праві власності нежитлових будівель літ. А-2, літ. Б-1, літ. В-1, які знаходяться в м. Харкові по вулиці Рудика, 4-Б, а саме:

- демонтувати (особисто або з залученням спеціалізованої організації) металеві ворота та прибрати бетонні блоки, встановлені у місці прилягання до вулиці Рудика проїзду, розташованого між будівлею культурно-спортивного комплексу Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар", м. Харків (вул. Рудика, 2 м. Харків) та дитячим садочком-яслами (вул. Рудика,4-А м. Харків);

3. заборонити Державному науково-виробничому підприємству "Об'єднання Комунар", м. Харків вчинення дій із перекриття в будь-якому місці єдиного існуючого заасфальтованого та визначеного схематично (з місцеположенням кутів 37 (Х-5535865.869 Y-5356038.949), 36 (X- 5535866.003 Y-5356043.949), 35 (Х-5535843.175 Y-5356044.262), 34 (Х-5535830.678 Y-5356040.214), 33 (Х-5535815.689 Y-5356036.107), 32 (Х-5535798.273 Y-5356031.943), 31 (X- 5535794.457 Y-5356031.092), 30 (Х-5535790.615 Y-5356028.705), 29 (Х-5535786.215 Y- 5356025.605), 28 (Х-5535782.966 Y-5356022.403), 27 (Х-5535779.616 Y-5356018.177), 26 (X-5535779.002 Y-5356014.396), 25 (Х-5535778.726 Y-5355983.296), 24 (Х-5535777.756 Y-5355978.484), 23 (Х-5535775.709 Y-5355975.820), 22 (Х-5535762.430 Y-5355969.709), 21 (X- 5535739.594 Y-5355967.659), 20 (Х-5535730.826 Y-5355984.059), 19 (Х-5535728.738 Y- 5355988.483), 18 (Х-5535727.677 Y-5355990.054), 17 (Х-5535721.912 Y-5355998.600), 16 (X-5535718.677 Y-55996.521), 15 (Х-5535722.700 Y-5355992.304), 14 (Х-5535724.887 Y-5355989.097), 13 (Х-5535735.126 Y-5355967.302), 12 (Х-5535736.180 Y-5355960.749), 11 (X- 5535762.383 Y-5355963.707), 10 (Х-5535772.945 Y-5355968.478), 9 (Х-35777.539 Y-5355971.520), 8 (Х-5535780.910 Y-5355974.918), 7 (Х-5535782.255 Y-5355980.120), 6 (X- 5535783.230 Y-5356016.789), 5 (Х-5535786.081 Y-5356020.493), 4 (Х-5535790.536 Y-5556023.979), З (Х-5535797.286 Y-5356027.772), 2 (Х-5535842.549 Y-5356038.376), 1 (X- 5535859.301 Y-5356038.244), та довжинами ліній між точками 37-1 6.61м, 1-2 16.75м, 2-3 46.49м, 3-4 7.74м, 4-5 5.66м, 5-6 4.67м, 6-7 36.68м, 7-8 5.37м, 8-9 4.79м, 9-10 5.51м, 10-1 11.59м, 11-12 26.37м, 12-13 6.64м, 13-14 24.08м, 14-15 3.88м, 15-16 5.83м, 16-17 3.84м, 17-18 10.31м, 18-19 1.90м, 19-20 4.89м, 20-21 18.60м, 21-22 22.93м, 22-23 14.62м, 23-24 3.36м, 24-25 4.91м, 25-26 31.10м, 26-27 3.83м, 27-28 5.39м, 28-29 4.56м, 29-30 5.38м, 30-31 4.52м, 31-32 3.91м, 32-33 17.91м, 33-34 15.54м, 34-35 13.14м, 35-36 22.83м, 36-37 5,00м) проїзду з вулиці Рудика в м. Харкові до нежитлових будівель літ. А-2, літ. Б-1, літ. В-1 по вул. Рудика, 4Б, який пролягає через земельну ділянку по вул. Рудика, 2 в м. Харкові та займає площу 0,0962 га від загальної 3,7335 га, у тому числі шляхом встановлення воріт, заборів, бетонних блоків, інших огорож чи перешкод, які порушуватимуть право власника нежитлових будівель літ. А-2, літ. Б-1, літ. В-1, що знаходяться в м. Харкові по вулиці Рудика, 4-Б, на користування ними, зокрема дій, які можуть перешкоджати вільному, цілодобовому доступу (проходу, проїзду) до зазначених нежитлових будівель.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем норм ст. 41 Конституції України, ч. 2-4 ст. 13, ч. 1, 2, 5 ст. 319, ст. 321 ЦК України та обмеження останнім права користування позивачем належними йому на праві власності нежитловими будівлями літ. «А-2», літ. «Б-1», літ. «В-1», які знаходяться в м. Харкові по вул. Рудика, 4-Б, шляхом встановлення металевих воріт та бетонних блоків на єдиному проїзді з вулиці Рудика в м. Харкові до зазначених будівель позивача, чим перешкоджає останньому у здійсненні ним права користування цими будівлями.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.06.2016 р. зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2016 р., залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Харківську обласну державну адміністрацію, м. Харків (далі за текстом - третя особа).

Ухвалами господарського суду Харківської області від 12.07.2016 р., від 03.08.2016 р. та від 11.08.2016 р. розгляд справи відкладався.

Військова прокуратура Харківського гарнізону подала до суду заяву (вх. № 26469 від 09.08.2016 р.) про вступ у справу з метою захисту інтересів держави.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду клопотання (вх. № 24279 від 25.07.2016 р.), в якому просив суд в порядку, визначеному ст. 38 ГПК України, витребувати у відповідача певні докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2016 р. зазначене клопотання позивача задоволено.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 25429 від 02.08.2016 р.), в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що він є постійним користувачем земельної ділянки на якій позивач просить суд надати йому проїзд, і при цьому останній не має правових підстав заявляти такі вимоги; що у випадку надання позивачу проїзду по зазначеній земельній ділянці буде створена загроза здоровю та життю користувачів та відвідувачів КСК, яке знаходиться на цій ділянці; що перекривши перехід відповідач тим самим забезпечив нормальні умови функціонування КСК та створив умови щодо охорони та безпеки для його відвідувачів; що земельна ділянка, по якій позивач просить надати йому проїзд, не є автомобільною дорогою в розумінні Закону України «Про автомобільні дороги»; що судовим рішення у справі № 40/329-10 суд відмовив в задоволенні аналогічного позову колишнього власника будівель позивача; що надання позивачу проїзду створить небезпеку для життя та здоровя дітей, які відвідують дитячий садок-ясла, що знаходяться уздовж цього проїзду.

Третя особа подала до суду письмові пояснення (вх. № 25578 від 03.08.2016 р.), в яких повідомляє суд про те, що відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка кадастровий номер :04:004:0016, загальною площею 3,7335 га. знаходиться у державній власності, у користуванні відповідача; що відповідачем подано проект землеустрою 17.03.2015 р. та 08.12.2015 р. щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова до Харківської обласної державної адміністрації, проте він повернутий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області для виправлення недоліків.

Відповідач надав суду додаткові письмові пояснення (вх. № 26595 від 10.08.2016 р.), в яких зазначає, що він є постійним користувачем земельної ділянки по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016, і позивач вимагаючи надати йому проїзд по цій земельній ділянці порушує його права, як землекористувача.

Позивач надав суду письмові пояснення (вх.. №266877 від 11.08.2016 р.) в яких вважає вступ військового прокурора до участі в справі необґрунтованим.

Також позивач надав суду письмові пояснення із запереченнями на відзив відповідача (вх.. № 26644 від 11.08.2016 р.), в яких уточнює власну правову позицію у спорі по даній справі, та, зокрема, зазначає, що відповідач в розумінні відповідних положень ЗК України не може вважатися належним землекористувачем земельної ділянки по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016; що пішохідне та транспортне сполучення між ділянкою по вул. Рудика,4-Б з розташованими на ній власними Будівлями Позивача та вулицею Рудика (загальними дорогами міста Харків), та який проходить через земельну ділянку по вул. Рудика, 2 в м. Харків, погоджено висновком державного органу влади (Управлянням містобудування та архітектури ХМР) із зазначенням площі та конфігурації проїзду, що визнаний єдиним можливим шляхом сполучення із загальною транспортною мережею міста; що обґрунтуванням меж та розмірів, виданим Відповідачу ОСОБА_5 містобудування та архітектури ХМР за арх. №675-2 визначено для Відповідача обовязок забезпечити прохід та проїзд по існуючим транзитним транспортним мережам (існуючому транспортному заасфальтованому шляху); що даний проїзд є єдиним та найкоротшим шляхом (з точки зору відстані для Позивача) до міських автомобільних доріг і будь-яких інших проїздів не існує; що усунення влаштованих відповідачем перешкод в користуванні існуючим проїздом, жодним чином не створюватиме небезпеку, оскільки безпека дорожнього руху в Україні регламентується Правилами дорожнього руху; що завод Комунар, правонаступником якого є відповідач відчужуючи частину дитячого садку (будівлі, які на цей час належать Позивачу), усвідомлював необхідність забезпечення проїзду по існуючій асфальтній дорозі, та сприймав його як безальтернативний шлях; що до 2010 р. цим шляхом користувались безперешкодно попередні власники земельної ділянки по вул..Рудика,4б без будь-яких перешкод з боку відповідача.

В клопотанні (вх. № 28322 від 30.08.2016 р.) відповідач зазначає, що він є законним користувачем земельної ділянки пл. 3,73335 га. по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016.

Військова прокуратура надала суду відзив на позов (вх. № 28456 від 31.08.2016 р.), в якому просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність відповідних вимог позивача. Зокрема, на думку прокуратури, розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо, проте позивачем не надано суду висновок експерта з цього питання. Також прокурор зазначає, що позивачем не доведено чому саме з земель Відповідача він бажає встановити доступ до належного йому нерухомого майна, адже поряд та навколо даних будівель перебувають інші землекористувачі з можливостями надання доступу (проїзду, проходу) до будівель Позивача.

Третя особа надала суду письмові пояснення (вх. № 28479 від 31.08.2016 р.) в яких просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що в разі надання позивачу проїзду по території КСК, зазначене може призвести до загрози життю та здоровю його відвідувачів; що позивачем не доведено, що спірний проїзд є єдиним можливим проїздом до належних йому будівель; що право проїзду по земельній ділянці відповідача має встановлюватися в порядку, визначеному ст. 98 ЗК України, тобто шляхом встановлення земельного сервітуту.

На судове засідання 31.08.2016 р. прибули представники позивача, відповідача, третьої особи та прокуратури.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві, просить її задовольнити.

Представники відповідача, третьої особи та прокуратури проти позову заперечують, просять суд в його задоволенні відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, позивач є власником нежитлових будівель літ. «А-2», загальною площею 1392,2 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 60,1 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 3,9 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Рудика, буд. 4-Б, що підтверджується договорами купівлі-продажу № 2556 від 22.09.2014 р. та № 2557 від 22.09.2014 р. укладеними між ним та колишнім власником будівель ДП «Інтергласт» фірми «ОСОБА_3 ГМБХ», та посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, а також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 22.09.2014 р. інд. № 27120801 та інд. № 27133671 (т. 1 а.с. 17-27).

В звязку з набуттям права власності на зазначені будівлі, між відповідачем та Харківською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки від 25.09.2015 р. (т. 1 а. с. 28-32), на підставі якого відповідач орендує земельну ділянку загальною площею 0,3220 га. (кадастровий номер :04:004:0076) на якій розташовані ці будівлі

Актом встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.03.2015 р. (а. с. 33) встановлено межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Рудика, буд. 4 літ. «Б», для обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» (виробнича будівля), нежитлових будівель літ. «Б-1», літ. «В-1» (допоміжні будівлі). Згідно з п. 3 акту власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж, згідно Акту погодження меж земельної ділянки від 30.04.2013 р., не заявлено.

Таким чином, позивач є належним землекористувачем земельної ділянки по вул. Рудика, 4Б загальною площею 0,3220 га (кадастровий номер :04:004:0076), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію Іншого речового права інд. №48829556 номер запису про інше речове право: 12311445 для експлуатації та обслуговування Будівель.

Зазначена земельна ділянка відведена та надана позивачу в оренду Харківською міською радою (без зміни меж та цільового призначення) в порядку абз. З ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України на підставі складеної попереднім землекористувачем, ДП «Інтергласт» фірми «ОСОБА_3 ГМБХ» документації із землеустрою, зокрема Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП «Інтергласт» фірми «ОСОБА_3 ГМБХ» для обслуговування та експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-2», нежитлових будівель літ. «Б-1» та літ. «В-1» по вул. Рудика, 4Б у Київському районі м. Харкова (т. 1 а. с. 48-51).

Вказаною документацією із землеустрою, яка затверджена Рішенням № 1202/13 від 03.07.2013 Харківської міської ради «Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», визначено: проїзд та прохід з вулиці Рудика в м. Харкові до земельної ділянки по вул. Рудика,4-Б в м. Харкові передбачено здійснювати по наявній заасфальтованій дорозі, яка пролягає через земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Рудика, 2, а саме: між дитячим садочком-яслами № 242. розташованим по вул. Рудика,4-А, і культурно-спортивним комплексом, розташованим по вул. Рудика, 2, до земельної ділянки по вул. Рудика, 4-Б.

Висновком ОСОБА_5 містобудування та архітектури Харківської міської ряди від 29.05.2013 р. № 1513/0/27-13 (т. 1 а. с. 65) по матеріалам проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2», нежитлових будівель літ. «Б-1», літ. «В-1» по вул. Рудика, 4Б у Київському районі м. Харкова встановлено, що «Прохід та проїзд до земельної ділянки по вул. Рудика. 4Б здійснюється відповідно до Кадастрового плану земельної ділянки на право проходу та проїзду транспортними засобами до земельної ділянки, яка розташована по вул. Рудика, 4Б у Київському районі м. Харкова, загальною площею 0,0962 га. ОСОБА_7 до акту погодження меж земельної ділянки від 18.03.2013 ДНВП «Обєднання Комунар» погоджено межі земельної ділянки на відрізку від В до А при умові демонтажу в огорожі вїзних воріт і хвіртки та відновлення огорожі до стану, в якому вона була до 2007 року. Згідно з додатком до акту погодження меж земельної ділянки від 18.03.2013 р., який складено землевпорядною організацією, існуючі ворота є єдиним місцем заїзду на територію земельної ділянки по вул. Рудика. 4Б. Висунуті ДНВП «Обєднання Комунар» умови є нездійснимими».

Зазначеним Висновком та Кадастровим планом, який є невідємною частиною вказаного вище Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Рудика, 4Б, ОСОБА_5 містобудування та архітектури визначило схематично порядок організації проходу/проїзду визнавши проїзд єдиним можливим заасфальтованим шляхом сполучення між майном позивача та дорогами загального користування - вулицею Рудика в м. Харкові, вказавши площу проїзду - частини земельної ділянки по вул. Рудика, 2 - 0,0962га (від загальної - 3,7335га) та конфігурацію Проїзду.

Разом з тим, матеріали справи також свідчать про те, що земельна ділянка пл. 3,73335 га. по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016 перебуває в державній власності, та надана у користування відповідачу.

Зокрема, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів від 09.04.1952 р. № 393 (т. 1 а.с. 129) зазначену земельну ділянку під літерою «Б» площею 7 га 6234 кв. м. передано в постійне користування заводу п/ 201, правонаступником якого є відповідач.

ОСОБА_7 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 17.12.1966 р. № 678-11 заводу «Комунар», правонаступником якого є також відповідач, надано дозвіл на будівництво Спортивно-культурного комплексу (КСК) на території, що належить підприємству по вул. Рудика, 2 тобто на вищевказаній земельній ділянці.

Відповідач зазначає, що згідно з висновком ОСОБА_5 містобудування та архітектури Харківської міської ради (т. 2 а.с. 8), на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів від 17.12.66 р. № 678 11, відповідачу надано у користування земельну ділянку площею 3,7464 га по вул. Рудика, 2.

Згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (культурно-спортивного комплексу) ДНВП «Обєднання Комунар» по вул. Рудика у Київському районі м. Харкова (т. 1 а. с. 144-145) «земельна ділянка, що відводиться ДНВП «Обєднання Комунар», розташована по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова. На земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі літ. А-3 та літ. Б-1 (культурно-спортивний комплекс), які згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно б/н від 28.02.2005р. та б/н від 02.08.2010 р. належать Державі Україна (витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2005р. № 6760397, від 10.08.2010р. № 26976594) на праві державної власності та знаходяться в оперативному управлінні ДНВП «Обєднання Комунар» (балансова довідка ДНВП «Обєднання Комунар» від 22.12.2010 р. №233-Д/СЕП). На земельній ділянці існують також металеві споруди.»

Таким чином, земельна ділянка по вул. Рудика, 2, відведена для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель КСК ДНВП «Обєднання Комунар». Станом на момент винесення рішення ця земельна ділянка має кадастровий номер :04:004:0016, а тому в розумінні відповідних положень ЗК України вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.

При цьому, зазначена земельна ділянка кадастровий номер :04:004:0016 знаходиться в державній власності, а відповідач є постійним користувачем цієї земельної ділянки на котрій розташований Культурно-спортивний комплекс, що також підтверджується витягом № 847/14 наданим ОСОБА_5 Держземагентства у м. Харкові Харківської області від 19.03.2014 р. № 1629/08 (т. 2 а.с. 35).

Матеріали справи також свідчать про те, що з метою відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (культурно-спортивного комплексу) по вул. Рудика у Київському районі м. Харкова відповідач виготовив Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (культурно-спортивного комплексу) ДНВП «Обєднання Комунар» по вул. Рудика у Київському районі м. Харкова (т. 1 а. с. 144-145).

Згідно з поясненнями третьої особи, які також підтверджуються листуванням відповідача з Головним управлінням Держгеокадасту у Харківській області, відповідач 17.03.2015 р. та 08.12.2015 р. подавав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (культурно-спортивного комплексу) по вул. Рудика у Київському районі м. Харкова до Харківської обласної державної адміністрації, проте Головним управлінням Держгеокадасту у Харківській області вказаний проект та Витяг про земельну ділянку повернуто для виправлення недоліків.

Як свідчить зазначене вище листування, підставою для повернення відповідачу проект землеустрою є неврахування при його виготовленні обмежень щодо користування земельною ділянкою, а саме права проїзду на транспортному засобі по наявності на цій земельній ділянці шляху.

Як свідчать матеріали справи, проїзд до будівель позивача літ. «А-2», нежитлових будівель літ. «Б-1» та літ. «В-1» по вул. Рудика, 4Б у Київському районі м. Харкова, про який йдеться в технічній документації із землеустрою, яка затверджена Рішенням №1202/13 від 03.07.2013 Харківської міської ради «Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», (в т.ч. проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП «Інтергласт» фірми «ОСОБА_3 ГМБХ» для обслуговування та експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-2», нежитлових будівель літ. «Б-1» та літ. «В-1» по вул. Рудика, 4Б у Київському районі м. Харкова) проходить по земельній ділянці пл. 3,73335 га. по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016, що перебуває в державній власності, та надана у користування відповідачу.

Разом з тим, як зазначає позивач, у 2010 році в ультимативному порядку безпідставними діями відповідача існуючий проїзд (єдину дорогу) було перекрито шляхом встановлення бетонних блоків, встановлення воріт які закриваються на замок, що позбавило працівників тодішнього власника будівель літ. «А-2», загальною площею 1392,2 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 60,1 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 3,9 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Рудика, буд. 4-Б, а саме ДП «Інтергласт» фірми «ОСОБА_3 ГМБХ», та інших відвідувачів (у т.ч. аварійно-рятувальних служб, пожежників, карет швидкої допомоги, контрагентів) доступу цих до Будівель.

Як вже було зазначено вище, станом на момент винесення рішення власником цих будівель є позивач, проте встановлені відповідачем обмеження бетонні блоки та ворота до цих пір позбавляють позивача можливості повноцінно користуватися зазначеними будівлями.

Позивач в позовній заяві зазначає, що зазначений заасфальтований проїзд є на сьогодні єдиною транспортною мережею, що покликана забезпечити зручні, швидкі та безпечні звязки Позивача з автомобільними дорогами загальної мережі, зокрема з вулицею Рудика в м. Харкові.

Позивач вказує, що зазначений Проїзд є необхідним для виконання вимог п. 4.1.3, 4.1.4, 4.1.6, 4.1.8 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства з питань надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 № 126, відповідно до яких до всіх будівель та споруд підприємства має бути забезпечений вільний доступ, дороги, проїзди та проходи до будівель, споруд мають бути завжди вільними, утримуватися справними, мати тверде покриття, їх не дозволяється захаращувати стоянками транспорту, будівництвом та встановленням тимчасових будинків і споруд.

Позивач зазначає, що проїзд є необхідним також для додержання позивачем при користуванні будівлями встановлених законодавством України про охорону праці вимог щодо створення роботодавцем належних, безпечних і здорових умов праці, в тому числі шляхом забезпечення функціонування такої системи охорони праці, що дозволяє вживати термінові заходи для допомоги потерпілим, залучати професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків (ст. 13 Закону України від 14.10.92 №2694-ХІІ «Про охорону праці»).

Позивач також зазначає, що залишилось безпідставно проігнорованим з боку Відповідача раніше надіслане йому ОСОБА_5 містобудування та архітектури Харківської міської ради Попередження про необхідність організації підїзду до нежитлової будівлі літ. «А-2» по вул. Рудика. 4Б.

На думку позивача, відповідач на цей момент не є належним землекористувачем в розумінні норм чинного Земельного кодексу України, оскільки знаходиться щонайменше з 2010 р. в процесі розробки документації із землеустрою. ОСОБА_7 ОСОБА_5 містобудування та архітектури Харківської міської ради Обґрунтування меж та розмірів земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (культурно-спортивний комплекс) по вул. Рудика, 2 від 11.01.2011 р. арх. № 675-2, чітко передбачає необхідність забезпечення проїзду та проходу крізь земельну ділянку стороннім землекористувачам. Однак, надані Відповідачу державними органами вказівки, добровільно останнім не виконуються.

Як свідчать матеріали справи, у відповідь на лист позивача №14/11/20-01 від 20.11.2014 р. щодо усунення перешкод у користуванні будівлями з боку відповідача, Головне ОСОБА_5 Держземагентства у Харківській області надіслало лист вих. №32-20-10-1666/0/9-15 від 27.01.2015 р., в якому повідомило, що в разі звернення відповідача до обласної державної адміністрації з клопотанням щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання в постійне користування земельної ділянки по вул. Рудика, 2 в місті Харкові, буде враховано умови забезпечення проїзду та проходу стороннім землекористувачам.

Однак, як зазначає позивач, відповідач добровільно не бажає передбачати у розробленому ним проекті землеустрою жодної організації проїзду/проходу з вулиці Рудика крізь земельну ділянку по вул. Рудка. 2 до будівель, що розташовані по вул. Рудика, 4Б.

На думку позивача, відсутність чітко встановлених законом строків оформлення землевпорядної документації фактично дозволяє відповідачу оформлювати право користування на земельну ділянку невизначену кількість часу, що, за вищевказаних обставин, веде до порушення прав третіх осіб, зокрема позивача.

Як свідчать матеріали справи, листом від 04.05.2016р. за вих. № 16/05/04-01 позивач звернувся до відповідача з пропозицією щодо врегулювати питання щодо забезпечення безперешкодного проходу/проїзду в досудовому порядку, та просив усунути перешкоди в користуванні будівлями.

Проте, зазначені вимоги були відповідачем проігноровані.

Відповідач під час розгляду даної справи наполягає на неможливості надання позивачу проїзду по земельній ділянці пл. 3,73335 га. по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016, оскільки позивач у встановленому законом порядку не набув права користування зазначеною земельною ділянкою.

Крім того, відповідач також зазначає, що на цій земельній ділянці знаходиться культурно-спортивний комплекс, функціональним призначенням якого є насамперед здійснення підготовки лучників Олімпійського резерву до спортивних змагань, проведення тренувань, змагань та зборів вихованців дитячо-юнацьких спортивних шкіл та інших спортивних закладів, розташованих на території КСК. У ході тренувань, змагань та зборів користувачі КСК рухаються по його території до футбольного поля, тренувального майданчика лучників, будівлі, в якій зберігається спортивний інвентар та знаходиться роздягальня. Відповідач вказує, що несанкціонований систематичний рух транспортних засобів до нежитлової будівлі Позивача, розташованої по вул. Г.Рудика, 4 - б, та від неї може створити загрозу здоровю та життю користувачів та відвідувачів КСК. руйнування цілісності інфраструктури цього закладу та унеможливлення використання КСК за його функціональним призначенням, а також буде порушувати нормальний режим тренувань, тобто може призвести до неналежного виконання відповідачем норм чинного законодавства в частині забезпечення безпечних умов життя та здоровя відвідувачів та користувачів Культурно - спортивного комплексу та вимушує відповідача порушувати норми чинного законодавства.

На думку відповідача, заборона перекриття ДНВП «Обєднання Комунар» проїзду, розташованого на території КСК по вул. Г.Рудика, 2, якої вимагає позивач, є обмеженням використання КСК за його функціональним призначенням, що заборонено ст. 41 Конституції України та статтею 321 Цивільного кодексу України.

Відповідач також зазначає, що користування дорогою, розташованою між нежитловою будівлею КСК та дитячим садочком - яслами неможливо в звязку з тим, що на проїзну частину цієї дороги з хвіртки в огорожі виходять діти з дитячого садку - ясел, розташованого уздовж вказаної дороги. Відсутність тротуару поряд з дорогою зумовлює безпосереднє знаходження дітей на проїзній частині та створює загрозу їх життю. До того ж, рух транспортних засобів біля місця постійного перебування дітей негативно позначиться на здоровя дітей, оскільки вони змушені будуть дихати пилом та продуктами згоряння бензину і масел, які утворюються під час руху транспортних засобів; на вказаній дорозі є ділянка з обмеженою оглядовістю, оскільки видимість дороги у напрямку руху транспортних засобів обмежена придорожніми інженерними спорудами (трансформаторним пунктом), насадженнями та роздягальнею дітей, які тренуються на стадіоні. При цьому створюється безпосередня загроза життю та здоровю дітей.

Обставини щодо усунення відповідачем перешкод у користуванні належними позивачу будівлями та припинення дій, що порушують такі права позивача стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

ОСОБА_7 до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ОСОБА_7 до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

ОСОБА_7 до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з вимогами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частинами 1-2 ст. 321 ЦК України також передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що право власності, це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

ОСОБА_7 до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу.

За змістом ч. ч. 1-2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

За змістом ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

ОСОБА_7 до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Суд, розглянувши матеріали справи констатує, що позивач в розумінні вищевказаних положень Закону не є ні власником ні користувачем земельної ділянки пл. 3,73335 га. по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016, щодо якої просить суд зобовязати відповідача вчинити певні дії та фактично просить надати йому в судовому порядку право користування частиною цієї земельною ділянкою для проїзду.

Так само матеріали справи не містять доказів набуття позивачем права користування вищезгаданою чужою земельною ділянкою у визначеному законом порядку.

Право користування чужою земельною ділянкою врегульовано положеннями глави 16 «Право земельного сервітуту» Земельного кодексу України.

Крім того, поняття, зміст та підстави встановлення і припинення земельного сервітуту визначені главою 32 ЦК України.

Згідно зі ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

ОСОБА_7 до ч.1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Статтею 100 ЗК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Позивач не надав суду доказів встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки пл. 3,73335 га. по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016.

В звязку тим, що земельна ділянка по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016, по якій позивач вимагає надати йому проїзд не належить йому на праві власності або праві користування, і щодо неї сторонами не встановлено земельного сервітуту, зазначене свідчить про відсутність у позивача права вимоги усунення перешкод у праві користування цією земельною ділянкою та припинення відповідачем дій щодо заборони позивачу проїзду по цій земельній ділянці.

Суд також зазначає, що у такому разі позивач для задоволення потреби у доступі до свого нерухомого майна повинен вжити заходів для встановлення земельного сервітуту або іншим способом отримати право користування земельною ділянкою.

Посилання позивача в обґрунтування наявності в нього права проїзду по земельній ділянці по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016 на висновки, викладені в технічній документації із землеустрою, зокрема на Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП «Інтергласт» фірми «ОСОБА_3 ГМБХ» для обслуговування та експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-2», нежитлових будівель літ. «Б-1» та літ. «В-1» по вул. Рудика, 4Б у Київському районі м. Харкова (т. 1 а. с. 48-51), та на висновок ОСОБА_5 містобудування та архітектури Харківської міської ряди від 29.05.2013 р. № 1513/0/27-13, суд вважає безпідставними, оскільки сама по собі технічна документація, в т.ч. проект землеустрою та висновок, не є правоустановалюючими документами, які надають позивачу право користування зазначеною земельною ділянкою або її частиною, тобто таке право без відповідного оформлення права користування на цю земельну ділянку в порядку визначеному законом, не може бути реалізоване позивачем виключно на підставі технічної документації, проекту землеустрою або висновку землевпорядних організацій.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», в якій зокрема зазначено, що проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків сторін, а є лише невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки (частина четверта статті 15 Закону України "Про оренду землі").

З тих самих підстав суд відхиляє посилання позивача на листи землевпорядних організацій в яких також йдеться про можливість надання позивачу проїзду по вищевказаній земельній ділянці.

Посилання позивача на те, що відповідач в розумінні відповідних положень ЗК України не є належним користувачем земельної ділянки по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016, з тих підстав що він проходить процедуру відведення зазначеної земельної ділянки, не може бути обставиною, яка нібито заважає позивачу ініціювати питання встановлення земельного сервітуту, оскільки зазначена земельна ділянка має кадастровий номер, тобто згідно з законом є сформованою, знаходиться в державній власності, розпорядження якою згідно з законом здійснює Харківська обласна державна адміністрація, а відповідач на підставі відповідних рішень та документів користується нею.

Крім того, на земельній ділянці по вул. Рудика, 2 у Київському районі м. Харкова, кадастровий номер :04:004:0016 знаходиться культурно-спортивний комплекс, на якому проводяться періодично тренування, змагання та збори вихованців дитячо-юнацьких спортивних шкіл та інших спортивних закладів, вздовж шляху проїзду, який вимагає надати позивач в межах даної справи розташований дитячий садок ясла, який має безпосередній вихід на цей проїзд, на шляху проїзду є ділянка з обмеженою оглядовістю, оскільки видимість дороги у напрямку руху транспортних засобів обмежена придорожніми інженерними спорудами (трансформаторним пунктом), насадженнями та роздягальнею дітей, які тренуються на стадіоні, а сам шлях проїзду не в повній мірі відповідає ознакам автомобільної дороги за визначенням, наданим в ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги»

Як наслідок, суд констатує, що в межах даного судового провадження є неможливим вирішення судом питання щодо порядку використання проїзду, який вимагає надати позивач в межах даної справи, оскільки таким чином не будуть вирішені питання щодо безпеки відвідувачів культурно-спортивного комплексу, дітей які відвідують дитячий садок ясла, можливості ефективного використання вищезазначеного комплексу в звязку наданням проїзду, приведення такого проїзду в придатний для користування стан, та інших необхідних питань які потребують вирішення при можливому наданні позивачу такого проїзду.

З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги позивача про усунення перешкоду здійсненні права користування майном та про припинення дій, що порушують право позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у звязку з ненаданням всупереч вимогам ст. 33 ГПК України доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, та вільним тлумаченням окремих положень закону.

Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_7 до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати по даній справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_8