ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.16р. Справа № 904/5671/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЄОЛ-7", м. Дніпро

про стягнення 51 766 грн. 25 коп.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЄОЛ-7" (далі - відповідач) про стягнення 51 766, 25 грн. боргу за поставлений товар.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 500005 від 01.10.2015р. в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2016 р. по справі № 904/5671/16 порушено провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.08.2016 р.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 р. та від 25.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 25.08.2016 р. та на 06.09.2016 р.

Представник позивача у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 55).

Представник відповідача у судові засідання не зявився, до суду надав відзив на позов, в якому зазначив, що затримання оплати за товар відбулось у звязку з недодержанням постачальником пункту 6.3. Договору. Також, відповідач звертає увагу суду, що між позивачем та відповідачем існує декілька договорів поставки, тобто зясування існування заборгованості саме по Договору № 50005 від 01.10.2015 року необхідно, щоб саме реквізити договору, який є предметом розгляду даної справи, були підписані в накладних на поставку товару, який отримував покупець по спірному договору, та які підтверджують поставку по спірному договору.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.09.2016 р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алан" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРЄОЛ-7" (покупець) укладений Договір поставки № 500005 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, передбачених в цьому Договорі, та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець прийняти його та сплатити його вартість на умовах, передбачених в цьому Договорі.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної) накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Відповідно до п. 2.1. Договору асортимент і ціна товару затверджується сторонами шляхом підписання Специфікації (Додаток №1 Специфікація цього Договору), яка є невідємною частиною цього Договору.

Згідно з пунктом 6.2 Договору, оплата товару здійснюються покупцем в український національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару.

Покупець має право затримати розрахунки з постачальником до моменту надання постачальником у повному обсязі належно оформленої товаросупроводжувальної документації (п. 3.14, 4.3 цього Договору), яка була ненадана або надана неналежним чином.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 р. ( п. 11.1. Договору).

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару, а відповідач прийняв товар на загальну суму 52 982,97 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи товарними накладними: № 120565 від 23.02.2016 р., № 122453 від 25.02.2016 р., № 124036 від 27.02.2016 р., № 125670 від 01.03.2016 р., № 127495 від 03.03.2016 р., № 129220 від 05.03.2016 р., № 130857 від 08.03.2016 р., № 132531 від 10.03.2016 р., № 134138 від 12.03.2016 р., № 135805 від 15.03.2016 р., № 137662 від 17.03.2016 р., № 139187 від 19.03.2016 р., № 140776 від 22.03.2016 р. № 142545 від 24.03.2016 р., № 144073 від 26.03.2016 р., № 145722 від 29.03.2016 р. № 147348 від 31.03.2016 р., № 148832 від 02.04.2016 р., № 150460 від 05.04.2016 р., № 152300 від 07.04.2016 р., № 153877 від 09.04.2016 р., № 155527 від 12.04.2016 р., № 157366 від 14.04.2016 р., № 158985 від 16.04.2016 р., № 160703 від 19.04.2016 р., № 162636 від 21.04.2016 р., № 164232 від 23.04.2016 р., № 166050 від 26.04.2016 р., № 168066 від 28.04.2016 р., № 170386 від 03.05.2016 р., № 172016 від 05.05.2016 р., № 173420 від 07.05.2016 р., № 175529 від 11.05.2016 р., які підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств (а.с. 19-51).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 51 766,25 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи борг за поставлений товар відповідача складає 51 766,25 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача підлягають задоволенню у розмірі: 51 766, 25 грн. боргу за поставлений товар.

Суд вважає, що доводи відповідача викладенні у відзиві на позовну заяву спростовуються матеріалами справи.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЄОЛ-7" (49000, м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, буд. 5, оф. 120; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан" (49000, м. Дніпро, вул. Стартова, 26; ) 51 766, 25 грн. (пятдесят одна тисяча сімсот шістдесят шість грн. 25 коп.) боргу за поставлений товар, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_1