РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016Справа №910/12873/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Про стягнення 25 287,58 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Телегін Д.В. (дов. №91/2015/11/11-15 від 11.11.2015)

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 29.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25 287,58 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 порушено провадження у справі № 910/12873/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.09.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У зв'язку із неможливістю здійснювати правосуддя суддею Пригуновою А.Б. Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/12873/16.

За результатом повторного автоматичного розподілу справу передано судді Лиськову М.О.

05.08.2016 суддя Лиськов М.О. прийняв до свого провадження справу № 910/12873/16 та призначив до розгляду справи на 29.08.2016.

В судове засідання, призначене на 29.08.2016, представник позивача з'явився, подав додаткові документи по справі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 29.08.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2014 між Позивачем та Відповідачем було укладено Угоду № 257-14-е про реструктуризацію заборгованості за актами порушень від 10.10.2013 №24342, від 15.01.2014 №24688, від 14.07.2014 № 24976, від 26.08ю2014 № 32870 (надалі - Договір).

Пунктом 1 Угоди Відповідач визнає та підтверджує заборгованість по Договору перед Позивачем за актами порушень від 10.10.2013 №24342, від 15.01.2014 №24688, від 14.07.2014 № 24976, від 26.08ю2014 № 32870 сумою 18 387,92 грн.

Згідно з п. 2 Угоди Відповідач зобов'язався сплатити Позивачу зазначену у п. 1 цієї угоди суму заборгованості протягом грудня 2014 - травня 2015.

Відповідно до п. 7 визначено, у разі порушення Відповідачем умов цієї угоди вона втрачає чинність у разі прострочення останнім оплати заборгованості понад десять календарних днів від встановлених в п. 2 угоди. При цьому угода щодо розстрочення втрачає чинність та Кредитор набуває права вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Однак в порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання щодо сплати заборгованості за використану енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за актами порушень від 10.10.2013 №24342, від 15.01.2014 №24688, від 14.07.2014 № 24976, від 26.08ю2014 № 32870 у розмірі 18 387, 92 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 708,45 грн. та інфляційні втрати в сумі 6 191,21 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 6 191,21 та 3% річних у розмірі 708,45 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04201, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) 18 387 грн. 92 коп. - основний борг, 708 грн. 45 коп. - 3% річних, 6 191 грн. 21 коп. - інфляційні втрати та 1 378 грн. 00 коп.

3.Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 02.09.2016

Суддя М.О. Лиськов