Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" серпня 2016 р. Справа № 906/763/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Прядко О.В.

розглянувши справу за позовом: заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (м. Київ) та Державної фінансової інспекції в Житомирській області (м. Житомир)

до 1) відділу освіти виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин, Житомирськаї обл.)

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс логістик" (Станишівська сільська рада, Житомирський р-н. Житомирська обл.)

про визнання недійсним договору № 9 від 02.02.2016

за участю представників сторін:

від позивача 1: не прибув;

від позивача 2: ОСОБА_1 - довіреність № 06-25-15/1845 від 07.04.2016; ОСОБА_2 - довіреність № 06-25-15/4262 від 29.08.2016; ОСОБА_3 - довіреність № 06-25-15/120 від 11.01.2016;

від відповідача 1: ОСОБА_4 - довіреність від 12.07.2016 вих. № 404;

від відповідача 2: ОСОБА_5 - довіреність від 26.08.2016 вих. № 464;

прокурор: Дереча І.В. - службове посвідчення № 023362 від 04.12.2013.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав до суду позов в інтересах держави в особі позивачів про визнання недійсним договору № 9 від 02.02.2016, укладеного між відділом освіти виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області та товариством з обмеженою відповідальністю "Акріс логістик" на постачання продуктів харчування за бюджетні кошти на загальну суму 365000,00 грн.

Ухвалою від 04.08.2016 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду в судовому засіданні, зобов'язав сторін надати необхідні документи, необхідні для розгляду спору по суті.

26.08.2016 до суду від прокуратури надійшло клопотання від 23.08.2016 вих. № 08-285вих.16 про витребування від відділу освіти виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області доказів у порядку ст. 38 ГПК України. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив про неможливість надання, витребуваних ухвалою суду, оригіналів документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з огляду на відсутність останніх у прокуратури та позбавлення прокурора можливості їх витребування в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" після порушення судом провадження у справі, оскільки відповідне право надано прокурору виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, тобто до моменту подання позовної заяви, в той час як після прийняття судом рішення про порушення провадження за позовом прокурора останній набуває статусу рівноправного учасника господарського процесу на рівні з іншими суб'єктами та користується правом звернення до суду з клопотанням про витребування доказів.

Окрім того, 30.08.2016 до суду від позивача 2 надійшли письмові пояснення у справі від 30.08.2016 вих. № 06-25-15/4263, до яких додано копію витягу з акту ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області за період з 01.12.2010 по 31.05.2016 за № 06-03-09/06 від 29.07.2016, копію наказу "Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_6П." від 24.04.2014 № 305-о та копію відомостей з ЄДРПОУ щодо Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 27.01.2016 вих. № 04.3-08/43.

До початку розгляду справи по суті, представником відповідача 1 було заявлено усне клопотання про недопущення прокурора до участі у справі у зв'язку з відсутністю даних про підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, а також з тих мотивів, що представником прокуратури у розгляді справи є не заступник прокурора області, яким підписано позовну заяву, а інший прокурор.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання відповідача 1 заперечив, вказав, що підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді підтверджуються ухвалою суду, якою порушено провадження у справі, та що його право на участь у розгляді справи підтверджено службовим посвідченням.

Представники позивача 2 у вирішення вказаного клопотання поклалися на розсуд суду.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні клопотання відповідача 1 підтримав.

Розглянувши клопотання відповідача 1 про недопущення прокурора до участі у справі, суд зазначає, що участь прокурора у розгляді справ, право прокурора на представництво інтересів громадянина та держави в суді, а також правові підстави такого представництва, регламентовані нормами статті 121 Конституції України, статтей 2, 29 ГПК України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до чинної редакції статті 29 ГПК, прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва.

Підстави представництва прокурором інтересів держави визначені статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме: у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 вище вказаного Закону, прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Так, за статтею 23 ЗУ "Про прокуратуру" запроваджено підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів громадянина або держави.

Логічний аналіз цієї норми свідчить, що, за задумом законодавця, таке підтвердження має бути здійснене судом у межах самостійної процесуальної дії, однак законодавець не визначив процесуальний механізм, який би визначав процедуру такого підтвердження шляхом внесення відповідних змін до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим кодексом.

Підстави та порядок відмови у прийнятті позовної заяви, повернення позовної заяви, порядок прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі, а також дії судді по підготовці справи до розгляду визначено Розділом IX ГПК України.

Оскільки наразі залишається повністю не врегульованою в процесуальному законодавстві процедура розгляду судами звернень прокурорів для підтвердження наявності підстав для представництва останнім інтересів громадянина або держави (ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру"), а саме: питання форми звернення прокурора до суду та вимог до нього, необхідності його розгляду в судовому засіданні або без такого, необхідності виклику зацікавлених осіб та наслідків їхньої неявки, строків розгляду звернення, форми судового рішення, можливості та порядку оскарження тощо, господарський суд не має можливості застосовувати положення ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" до визначення відповідного процесуального механізму, тому прокурор вирішує питання наявності підстав для представництва в суді інтересів держави одночасно з поданням до суду позову про захист інтересів держави, а наведені прокурором мотиви для представництва інтересів держави оцінюються судом в процесі розгляду спору та їх підставність встановлюється чи спростовується за результатами вирішення спору по суті.

Що стосується права прокурора на участь в судовому засіданні за позовом надісланим до суду за підписом заступника прокурора області, слід зазначити таке.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про прокуратуру", прокурори беруть участь у судовому засіданні на підставі службових посвідчень.

Водночас, у пункті 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" вказано, що конкретні питання, пов'язані з організацією представництва прокурором у суді інтересів громадянина або держави, в тому числі порядком подання позовних та інших заяв, внесення апеляційних та касаційних скарг, повноважень прокурора щодо їх підписання, виконанням судових рішень тощо, регулюються також у відповідних наказах Генерального прокурора України, обов'язкових для всіх органів прокуратури. У разі необхідності господарські суди мають звертатися до таких наказів.

Як зазначено в Наказі Генеральної прокуратури України від 28.05.2015 № 6гн "Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень", на першого заступника та заступників Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокурорів, керівників відповідних структурних підрозділів покладено обов'язок забезпечити здійснення процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у судовому провадженні в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Наказу (п. 4), представницьку діяльність зобов'язано здійснювати шляхом: підготовки і пред'явлення позовів (заяв, подань); вступу у справи, порушені за позовами (заявами, поданнями) інших осіб на будь-якій стадії їх розгляду; ініціювання перегляду судових рішень, у тому числі у справах, порушених за позовом (заявою, поданням) іншої особи; участі у розгляді справ; захисту прав громадянина або інтересів держави при виконанні рішень судів.

Приписами пункту 6.1 Наказу унормовано, що позови (заяви, подання) слід надсилати до суду за підписом керівників прокуратур усіх рівнів - Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокурорів, їх перших заступників та заступників.

На підрозділи представництва інтересів громадян і держави в судах та інші підрозділи згідно з їх компетенцією за наявності підстав покладено обов'язок готувати позови, заяви, скарги та надсилати їх до суду за підписом керівників прокуратур, організовувати участь у їх розгляді, вступати в розгляд справ за позовами, заявами інших осіб (п. 12.1 Наказу).

З огляду на викладене та подане прокурором відділу прокуратури Житомирської області в судовому засіданні службове посвідчення працівника прокуратури, суд вбачає недоведеними доводи відповідача 1 щодо не підтвердження прокурором повноважень на участь у розгляді даної справи.

Враховуючи вище викладене, суд відмовив у задоволенні усного клопотання представника відповідача 1, оскільки не знайшов підстав для недопущення прокурора до участі у справі.

Також в судовому засіданні представником відповідача 1 було заявлено усне клопотання про повернення позовної заяви без розгляду з огляду на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, а також у зв'язку із заявленням позову в інтересах не уповноваженого позивача - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Прокурор в судовому засіданні проти вказаного клопотання відповідача 1 заперечив, вказавши, що у тексті позовної заяви викладено підстави для представництва прокурором інтересів держави та обґрунтовано склад сторін у справі.

Представники позивача 2, висловлюючи свою позицію з приводу заявленого клопотання відповідача 1, зазначили, що посилання прокурора у позовній заяві на неналежне виконання Державною фінансовою інспекцією в Житомирській області повноважень, які полягають у невжитті заходів моніторингу проведених процедур державних закупівель на території Житомирської області, є недоречним, оскільки моніторинг закупівель передбачає систематичне спостереження за інформацією, розміщеною на офіційному веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, проте замовником оголошення про проведення процедури закупівлі не оприлюднювалося та будь-яка інформація про порушення законодавства у сфері здійснення державних закупівель під час придбання молочної продукції за спірним договором до Державної фінансової інспекції в Житомирській області не надходила, тому підстави для проведення моніторингу вищевказаної процедури закупівлі відсутні.

Представник відповідача 2 клопотання представника відповідача 1 підтримав.

Розглянувши клопотання відповідача 1 на предмет відповідності заявлених в ньому вимог приписам ГПК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 18 ГПК, прокурор є самостійним учасником судового процесу.

Згідно із частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Формою цього представництва є, зокрема, участь у розгляді судами справ.

У статті 29 ГПК визначено повноваження прокурора як учасника судового процесу у позовному провадженні.

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах громадянина зазначений орган чи громадянин набуває статусу позивача, а в разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

Закон не обмежує право прокурора на подання позову в інтересах держави в особі того її органу, що перебуває поза територією, на яку поширюються повноваження даного прокурора.

В той же час, господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. У разі неправильного його визначення позовна заява і додані до неї документи повертаються прокурору без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК.

Слід зазначити, що за змістом ст. 63 ГПК України, повернення позовних матеріалів без розгляду можливе лише до порушення провадження у справі.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 04.08.2016 господарський суд виніс ухвалу, якою визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та порушив провадження у справі, тому оскільки відповідне право суду на даній стадії судового процесу ГПК України не передбачено, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача 1 про повернення позовної заяви без розгляду.

В процесі розгляду справи прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача 1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, доказом чого є поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представники позивача 2, згідно з поданими до суду письмовими поясненнями від 30.08.2016 вих. № 05-25-15/4263, проти позову заперечили з тих підстав, що відділом освіти було укладено спірний договір на постачання молочної продукції № 9 від 02.02.2016 по трьом предметам закупівлі, які відносяться до різних кодів Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457, та вартість яких не перевищує вартості до якої застосовуються вимоги встановлені в ч. 1 ст. 2 Закону України "Про здійснення державних закупівель". Окрім того, представники позивача 2 зауважили, що відповідно до акту ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти від 29.07.2016 № 06-03-09 порушень при укладенні вище вказаного договору, в частині дотримання законодавства у сфері здійснення державних закупівель, не встановлено.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні подав відзив на позовну заяву від 25.08.2016 вих. № 489 з додатками, відповідно до якого просив повернути позовну заяву без розгляду з тих підстав, що заступник прокурора Житомирської області не мав жодного права розпочинати процес представництва без підтвердження судом підстав для представництва, а також тому, що прокуратура не належить до органів, які здійснюють державне регулювання і контроль у сфері державних закупівель. Вказав, що Державною фінансовою інспекцією в Житомирській області була проведене комплексна перевірка відділу освіти, в т. ч. з питань дотримання законодавства у сфері державних закупівель за період з 01.12.2010 по 31.05.2016, і жодних порушень при укладенні спірного договору перевіркою встановлено не було. Не було встановлено порушень і органами Державного казначейства України, які зобов'язані не проводити оплати по договорам, укладеним з порушенням законодавства про державні закупівлі, оскільки оплата по спірному договору проводилася своєчасно. Як вбачається з пояснень відповідача 1, відповідно до спірного договору продукти харчування, які закуповуються, за показником п'ятого знака ДК 016-2010 мають різні коди, а відтак є різними предметами закупівлі. Обсяг закупівлі по кожному з цих предметів закупівлі не перевищує 200000,00 грн, тому не потребує проведення процедури закупівлі. Закон України "Про здійснення державних закупівель" забороняє ділити один предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури закупівлі, але жодних заборон на укладення одного договору з одним постачальником за різними предметами закупівлі законодавство не містить. Також відповідач 1 у відзиві вказує, що Законом України № 679-VIII від 15.09.2015 були внесені зміни до ЗУ "Про здійснення державних закупівель", відповідно до яких функції та повноваження з моніторингу закупівель передані від Мінекономрозвитку до Державної фінансової інспекції. Відтак, Мінекономрозвитку, на думку відповідача 1, є неналежним позивачем у справі.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні згідно з поданим суду відзивом на позовну заяву від 30.08.2016 просив у задоволенні позову відмовити, оскільки при укладенні спірного договору сторонами не було порушено вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про здійснення державних закупівель", а також у зв'язку з тим, що доводи прокурора, наведені у позовній заяві з приводу того, що договір № 9 на постачання продуктів харчування (молочної продукції) є прямим порушенням законності в бюджетній сфері, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний та моральний збиток, не підтверджуються належними доказами, а є лише припущенням прокурора щодо настання негативних наслідків внаслідок укладення спірного договору. Представник відповідача 2 вважає, що прокурор у позові не зазначив чиє саме право порушене внаслідок укладення спірного договору, яке саме право було порушене, в чому полягає його порушення та не надав на підтвердження своїх доводів будь-яких доказів.

За наслідками заслуховування пояснень всіх учасників судового процесу, прокурором було заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики суду першої інстанції з вирішення аналогічних спорів у сфері закупівлі.

Представники позивача 2 заперечили проти долучення поданого прокурором рішення суду першої інстанції до матеріалів справи, з огляду на те, що воно не стосується предмету спору, винесене щодо інших учасників процесу та немає преюдиціального значення для розгляду даної справи.

Представники відповідачів 1,2 проти заявленого прокурором клопотання також заперечили, вважають, що суд вправі самостійно встановити обставини, необхідні для розгляду даної справи по суті.

Враховуючи, що стаття 111-28 ГПК України передбачає обов'язковість судових рішень у подібних правовідносинах лише винесених Верховним Судом України, суд відмовив у долучені поданого прокурором судового акту до матеріалів справи, що розглядається в межах даного судового провадження.

У той же час, в процесі розгляду справи суд задовольнив подане прокурором клопотання про витребування доказів, необхідних для розгляду справи, та зобов'язав відповідача 1 надати суду для огляду в наступному судовому засіданні оригінал договору № 9 від 02.02.2016 про поставку молочної продукції з додатками та положення про відділ освіти виконавчого комітету Малинської міської ради.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема у випадку нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання сторонами витребуваних доказів, необхідністю витребування нових доказів.

Зважаючи на необхідність надання сторонами витребуваних документів, спір не може бути вирішений в даному судовому засіданні, тому розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст.ст. 38, 77, 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти.

2. Наступне судове засідання призначити на "12" вересня 2016 р. об 11:00 в приміщенні господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 106.

3. Зобов'язати прокурора:

- надати додаткові пояснення, з урахуванням тверджень, викладених позивачем 1 та відповідачами 1,2 у своїх поясненнях та відзивах на позовну заяву, в т.ч. й щодо порушення інтересів держави та органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах з конкретизацією яких саме прав та інтересів яких органів було порушено внаслідок укладення спірного договору;

- надати додаткові докази та докази врегулювання спору у справі, за наявності.

4. Зобов'язати позивача 1 (Міністерство економічного розвитку і торгівлі України):

- надати письмові пояснення по суті спору, в т.ч. щодо правильності визначення прокурором позивачів у справі;

- надати належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів;

- надати інші докази, за наявності.

5. Зобов'язати позивача 2 (Державну фінансову інспекцію в Житомирській області):

- надати інші докази, за наявності.

6. Зобов'язати відповідача 1 (відділ освіти виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області):

- надати суду для огляду в наступному судовому засіданні оригінал договору № 9 від 02.022016 про поставку молочної продукції з додатками та положення про відділ освіти виконавчого комітету Малинської міської ради;

- надати додаткові докази та докази врегулювання спору у справі, за наявності.

7. Зобов'язати відповідача 2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Акріс логістик"):

- надати належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів;

- надати додаткові докази та докази врегулювання спору у справі, за наявності.

8. Викликати в засідання суду прокурора та уповноважених представників сторін, повноваження яких підтвердити належним чином оформленою довіреністю.

В разі неможливості направити в засідання суду повноважного представника, до дня розгляду справи подати через канцелярію суду, витребувані ухвалою матеріали.

Суддя Прядко О.В.

Друк. :

1 - в справу

2 - позивачу 1 (Міністерству економічного розвитку і торгівлі України) - рек. з повід.

3 - позивачу 2 (Державній фінансовій інспекції в Житомирській області)

4, 5 - відповідачам

6 - прокуратурі Житомирської област і - рек. з повід.