ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.09.2016 Справа № 908/2329/16

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФКФ Груп» (61002, Харківська область, м. Харків, вул. Мироносицька, 53)

До відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольський мясокомбінат» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175)

про стягнення 145 300, 10 грн.

ВСТАНОВИВ:

02.09.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФКФ Груп» до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява № 125 від 23.08.2016 (вх. №2525/09-05 від 02.09.2016) до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольський мясокомбінат» про стягнення 145 300, 10 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, має бути доданий відповідний документ, який підтверджує відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 ГПК визначено, що позивач, прокурор зобовязані при подання позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за № 18, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

До позовної заяви, як доказ направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, додано лише фіскальний чек від 25.08.2016.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не додано належних та допустимих доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками.

Це порушує загальні принципи господарського судочинства, зокрема рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст.4-2 ГПК України) та змагальності (ст.4-3 ГПК України).

Також суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст. 56 ГПК) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам відповідні копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. Таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідатиме статті 6 Конвенції.

У зв'язку із тим, що судом встановлено, що позивачем не надано належних доказів відправки відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів, повернення позовної заяви є не правом, а обов'язком суду.

Згідно із пунктом 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Вказані документи подаються суду в оригіналі.

До позовної заяви додано копію платіжного доручення № 451 від 23.08.2016 про сплату судового збору у розмірі 2180,00 грн.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФКФ Груп» № 125 від 23.08.2016 (вх. №2525/09-05 від 02.09.2016) до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольський мясокомбінат» про стягнення 145 300, 10 грн.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України від 08.07.2011 "Про судовий збір", за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв'язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору.

Оскільки цією ухвалою не залишено позов без розгляду (ст. 81 ГПК України), а повертається позовна заява (ст. 63 ГПК України) і судовий збір не повертається, суд розяснює позивачу, що при повторному поданні позову до ПАТ Мелітопольський мясокомбінат про стягнення 145 300, 10 грн., він має право додати до позову в якості доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п.3 ч. 1 ст. 57 ГПК України) первісні документи про сплату судового збору оригінал платіжного доручення № 451 від 23.08.2016 на суму 2180,00 грн.

У разі відсутності необхідності повторного звернення до суду, позивач має право повернути судовий збір, сплачений за платіжним дорученням № 451 від 23.08.2016 на суму 2180,00 грн., звернувшись з відповідною заявою до суду. При цьому, надання до заяви оригіналів платіжних документів є обовязковим.

Керуючись ст. 57, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФКФ Груп» № 125 від 23.08.2016 (вх. №2525/09-05 від 02.09.2016) до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольський мясокомбінат» про стягнення 145 300, 10 грн. - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява № 125 від 23.08.2016 (вх. № 2525/09-05 від 02.09.2016) з додатками на 53 аркушах, в т.ч. копія платіжного доручення про сплату судового збору № 451 від 23.08.2016 у розмірі 2180,00 грн.

Суддя К.В. Проскуряков