ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.08.2016 Справа № 917/2521/13

Суддя Сірош Д.М., розглянувши матеріали заяви Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 06.036.2014 у справі № 917/2521/14 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2а, м. Полтава, 36020 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2-а, м. Полтава, 36008, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001 про стягнення 254 860,14 грн

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №69 від 07.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №29-14/17 від 04.01.2016

Суть спору: Розглядається заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення у справі № 917/2521/13 на два роки, згідно запропонованого боржником графіку.

Представник заявника (боржника) - Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" у судовому засіданні підтримав заяву про розстрочку заборгованості за рішенням суду у розмірі 146 932,44 та просив суд її задовольнити.

Представник позивача (стягувача) заперечив проти надання розстрочки виконання рішення на 2 роки рівними щомісячними платежами, посилаючись на відсутність виняткових випадків, які б доводили особливий характер обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 у справі № 917/2521/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2014, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго на користь ПАТ "Полтавагаз" 3% річних в розмірі 254 860,14 грн та судовий збір в розмірі 5 097,20 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.07.2014 у справі № 917/2521/13 розстрочено виконання вищевказаного рішення на суму 259 957,34 грн шляхом сплати належних до стягнення сум за затвердженим графіком.

На виконання ухвали суду від 29.07.2014 відповідачем були здійснено наступні оплати:

- 5 097,20 грн судового збору відповідно до платіжного доручення № 54338566 від 13.11.2015;

- 6 205,29 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 54338567 від 13.11.2015;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 77120 від 16.12.2015;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення 10 від 15.01.2016;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 59275202 від 15.02.2016;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 39528 від 14.03.2016;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 62766439 від 15.04.2016;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 51265 від 12.05.2016;

- 11 302,49 грн. 3% річних відповідно до платіжного доручення № 52001 від 14.06.2016;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 68980337 від 14.07.2016;

- 11 302,49 грн 3% річних відповідно до платіжного доручення № 83340 від 15.08.2016.

Отже, на виконання ухвали суду всього боржником сплачено 113 024,90 грн.

Відповідачем не були здійснені платежі щодо виконання вищевказаного рішення на загальну суму 146 932,44 грн.

В обґрунтування заяви боржник вказує, що у звязку зі скрутним матеріальним становищем не може одномоментно виконати вказане рішення суду, тому просить суд розстрочити виконання рішення господарського від 06.03.2014 у справі № 917/2521/13 в розмірі 146 932,44 грн на два роки рівними щомісячними платежами.

На підтвердження існування виключних обставин, що обумовлюють наявність підстав для надання розстрочки, заявник вказує наступні доводи.

Зокрема, відповідно до статуту ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" основними напрямками діяльності підприємства є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об'єктів; проведення ремонтів обладнання теплового господарства. Відповідач є підприємством комунальної форми власності та використовує природний газ для забезпечення здійснення своєї господарської діяльності.

Єдиним джерелом надходження коштів відповідачу, з яких проводились оплати за спожитий природний газ позивачу є грошові кошти отримані від реалізації теплової енергії та надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за затвердженими тарифами.

На підтвердження існування тяжкого фінансового стану заявником наданий звіт про фінансові результати за І півріччя 2016 року, який свідчить, що за 6 місяців 2016 року збиток підприємства Полтаватеплоенерго складав 9 468 тис. грн.

Також, заявник зазначає, що відповідач, незважаючи на збиткову діяльність, погасив заборгованість з оплати вартості отриманого від позивача природного газу з незначною затримкою. Виникнення прострочення з оплати основної заборгованості спричинено несвоєчасним проведенням оплати за послуги з теплопостачання населенням перед відповідачем, а також різницею у тарифах на теплову енергію, які підлягали відшкодуванню з бюджету.

Статтею 20 Закону України Про теплопостачання передбачено, що тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється підприємством є регульованими.

Проте, як вказує заявник, тарифи, з моменту введення їх в дію рішенням Полтавської обласної ради у 2011 році, та протягом всього періоду дії були нижчими від рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво теплової енергії, крім того, протягом тривалого часу тарифи не переглядались, а тому ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго протягом 2011 року - І півріччя 2014 року недоотримувало різницю між фактичною вартістю теплової енергії та вартістю, яка відшкодовувалася підприємству за згаданим вище тарифом.

Зазначене підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 444 від 30.08.2013, проведеної у справі № 816/1983/13-а. Висновком експерта підтверджується, що фактичні витрати ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії не відповідали розміру та складу витрат, закладених у вищевказаному тарифі.

Зазначені обставини свідчать про те, що заборгованість відповідача перед газопостачальними та газорозподільними підприємствами у минулих періодах виникала внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Також, заявник вказує, на існування обставин, що обумовлюють систематичну відсутність вільних коштів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Так, відповідно до п. 6.4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. 30.12.2015 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" уклало Договір на підставі Типового шляхом підписання заяви - приєднання до умов Договору. Отже, відповідно до чинного Договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється відповідачем, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду.

Крім того, як зазначає заявник, на даний час відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. За вказаних обставин саме виконання поточних зобов'язань становить суттєві складнощі для підприємства. Кошти, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, перераховуються банками виключно згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 відкриті відповідні рахунки в Державному Ощадному банку України. ,

Відповідно до умов укладеного договору кошти, що надходять як плата споживачів підприємства за надані комунальні послуги, спрямовуються на проведення поточних розрахунків з гарантованим постачальником природного газу за укладеними договорами купівлі-продажу природного газу.

Заявник вказує, що в попередні періоди сума коштів, що перераховувались на рахунки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" складали 45,84% від обсягу платежів від населення. Проте, нова редакція Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки, викладена Постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 18.12.2015, змінила формули, відповідно до яких здійснюється обрахування відсотку коштів, отриманих від населення, що надходять на поточний рахунок підприємства. Нині відсоток перерахування на рахунки відповідача встановлюється постановами НКРЕКП, та є низьким. Зокрема, постановою НКРЕКП № 125 від 29.01.2016 "Про затвердження реєстру нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання теплопостачальних і теплогенеруючих організацій як плати за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію, на лютий 2016 року" затверджено нормативи перерахування коштів на поточний рахунок відповідача в розмірі 14,64% від коштів, сплачених населенням.

Як зазначає заявник, в лютому 2016 року відповідач отримав лише 14,64% коштів, оплачених за послуги, надані населенню. Граничний норматив перерахування коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації включає виключно витрати на оплату праці, внески на обов'язкове державне соціальне страхування та на сплату податків та зборів. Вказана обставина виключає можливість відповідача виконати рішення в справі № 917/2521/13 одноразовим платежем.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, виникає ситуація, коли виходячи з положень законодавства та змісту зобов'язання споживача, плата за відпущену теплову енергію чи надані житлово-комунальні послуги має надійти лише після надання відповідних послуг, причому протягом певного відрізку часу і лише після її надходження стане можливим проведення розподілу коштів з рахунків зі спеціальним режимом використання на рахунки постачальника природного газу із спеціальними обов'язками та оператора газорозподільної системи та теплопостачальної організації.

Оскільки, як вказує заявник, на жодному з етапів вищевказаного процесу він не має права розпоряджатись відповідними коштами чи вплинути на порядок їх розподілу, що здійснювався банком, тому не може одномоментно виконати рішення з причин, незалежних від його волі. При цьому, обсяг коштів, які перераховуються відповідачу, включає виключно витрати на забезпечення технологічного процесу виробництва, заробітну плату, податкові та соціальні відрахування.

Ще однією обставиною, що свідчить про відсутність можливості одномоментного виконання рішення суду на думку відповідача, є склад собівартості теплової енергії та послуг, що надаються підприємством та структура тарифу на послугу з централізованого опалення для потреб населення, відповідно до постанови НКРЕКП № 1101 від 09.06.2016, яка набрала законної сили 01.07.2016. Зокрема, відповідно до вказаної структури тарифу, 82,4% отриманих за надані послуги коштів буде направлятись на оплату поставленого природного газу, 4,6% на оплату електроенергії, 8,6% на оплату праці та ЄСВ, решта отриманих коштів, а саме: 4,4% будуть використовуватись на інші витрати для забезпечення діяльності, зокрема, виплати податків, оплати послуг банків, оплата води на технологічні потреби, інші експлуатаційні матеріали та послуги. Крім того, до вказаної категорії включені витрати на підготовку до майбутнього опалювального періоду - ремонт та модернізацію виробничих фондів. Таким чином, виходячи зі структури нового тарифу, одномоментне виконання рішення суду не вбачається можливим, оскільки вільних коштів підприємство не отримуватиме, а накопичення грошових ресурсів за рахунок недофінансування інших заходів, передбачених тарифом, є процесом складним для підприємства та тривалим.

Крім того, заявник наголошує, що крім рішення у справі № 917/2521/13, підприємство має виплачувати заборгованість за низкою інших рішень, розстрочки за якими надані відповідними ухвалами, у зв'язку з цим, відповідач не може направляти всі кошти на погашення лише рішення у справі №917/2521/13.

На підтвердження реального виконання рішення суду заявник надав суду прогноз доходів та витрат підприємства на 2016 рік, з якого вбачається поступове накопичення коштів, необхідних для виконання рішення у справі № 917/2521/13.

Як на окрему групу виняткових обставин заявник посилається на факт того, що він не уповноважений чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому постачав теплову енергію та здійснював постачання гарячої води по вартості нижчій за їх її собівартість.

Також, заявник зазначає, що платіжна дисципліна споживачів є незадовільною, а платоспроможність - обмежена. За таких умов, незважаючи на дієві заходи, що вживаються підприємством, дебіторська заборгованість перед ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" станом на 01.08.2016 складає 97 967,3 тис. грн.

Крім того, заявник вказує, що ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, як суб'єкт господарювання, який здійснює ліцензійну діяльність, та як суб'єкт природних монополій підпадає під дію Закону України Про державне регулювання у сфері комунальних послуг процедури встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.02.2011 № 244, які передбачають обов'язок суб'єктів господарювання з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії щодо цільового використання коштів, обсяги яких передбачені структурою тарифів, та обов'язок виконання суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання на суміжних ринках інвестиційних програм, спрямованих на оновлення основних фондів.

Постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 919 від 09.06.2016 схвалено Інвестиційну програму ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго на 2016 рік в сумі 58 075,64 тис. грн. У вищевказаній інвестиційній програмі першочерговими визначено заходи направлені на досягнення 100% оснащення споживачів у багатоквартирному житловому фонді, яким реалізовується теплова енергія підприємством, приладами комерційного обліку теплової енергії.

На виконання вимог статті 26-1 Закону України Про теплопостачання та Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сфері теплопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 750 від 09.10.2013 (далі Порядок) підприємством відкрито поточний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційною програмою.

Джерелами фінансування інвестиційної програми є частина коштів в обсягах передбачених встановленими тарифами. Відповідно до пункту 6 Порядку відповідач зобов'язаний з коштів, що надходять на його поточні рахунки, щоденно перераховувати на спеціальний рахунок кошти в обсязі, передбаченому в установлених тарифах для виконання інвестиційних програм

Відповідно до вимог Закону України Про теплопостачання та Порядку суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання - власники спеціальних рахунків зобов'язані використовувати кошти, що перебувають на таких рахунках, виключно для виконання інвестиційних програм. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється. Тому спрямування коштів, передбачених в структурі тарифів на теплову енергію для виконання затвердженої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, інвестиційної програми, в рахунок погашення заборгованості перед позивачем обумовить порушення законодавства у сфері теплопостачання та призведе до застосування до відповідача санкцій з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що також, на думку заявника, є однією з виключних обставин, які обумовлюють неможливість одномоментного виконання рішення суду та наявністю підстав для розстрочки виконання рішення суду.

Заявник зазначає, що єдиним джерелом погашення заборгованості за рішенням суду є грошові кошти, отримані від реалізації теплової енергії та надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачам, а саме: населенню, установам та організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, релігійним організаціям, а також іншим суб'єктам господарювання. Проте, такі надходження коштів, крім виконання рішення суду у справі № 917/2521/13, мають забезпечувати виконання поточних зобов'язань за договорами постачання природного газу та розподілу природного газу; виплати згідно розстрочок виконання рішень суду про стягнення на користь газопостачальних та газотранспортних підприємств (відповідні ухвали про розстрочення виконання рішень суду в матеріалах справи).

Заявник також, просить суд врахувати, і ту обставину, що відповідачу потрібні грошові кошти на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, відрахування на соціальні заходи, поточні матеріальні витрати, податкові зобов'язання та низку інших витрат.

Як стверджує заявник, прострочення платежів виникло не з вини останнього, а внаслідок збігу обставин, зокрема, неузгодженості ціноутворення у сфері теплопостачання та реалій роботи підприємств галузі. В нині діючий тариф, який пропонується як економічно обґрунтований, не включені витрати, які несе відповідач у зв'язку з виплатами пені, інфляційних втрат, 3% річних та судових витрат. Вказані витрати були нараховані та стягнуті рішеннями судів у минулих роках, виникли через невідповідність існуючого на той час тарифу та собівартості теплової енергії, а також відсутності своєчасного надходження субвенцій з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Таким чином, як вказує заявник, для акумулювання коштів на виплату заборгованості за рішенням суду у справі № 917/2521/13 потрібен час, а їх разова виплата може спричинити припинення фінансування видатків, необхідних для функціонування підприємства та неналежне виконання його зобов'язань, що обумовить підстави для нових позовів про стягнення боргу та штрафних санкцій з підприємства.

Також, заявник просить суд врахувати специфічний вид діяльності відповідача - постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що передбачає собою вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій та інших суб'єктів, а також інтереси територіальної громади міста та області, фізичних та юридичних осіб.

Зазначені обставини, на думку заявника, ускладнюють виконання рішення суду у даній справі.

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 у пункті 7.2. Постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, як зазначається в Постанові слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та статей 33 - 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що боржник на даний час є неспроможним виконати рішення суду разовим платежем з незалежної від нього волі, дотримання принципу обов'язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов'язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судовий акт неминуче і одночасно, тобто розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання, а тому наявні виняткові обставини для розстрочення виконання рішення суду. Проте заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання судового рішення з врахуванням збалансованості інтересів сторін підлягає задоволенню в частині надання розстрочення виконання судового рішення на один рік рівними частинами.

Судом враховується те, що підприємство боржника знаходиться у скрутному фінансовому становищі; специфічний вид діяльності відповідача - вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій; необхідність врахування інтересів територіальної громади міста та області, фізичних та юридичних осіб; арешт коштів на рахунках боржника та продаж його майна може призвести до зупинення діяльності боржника чи до його банкрутства; з метою недопущення негативних соціальних та інших наслідків внаслідок зупинки діяльності боржника щодо надання послуг з теплопостачання, особливо в зимовий період.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у даному випадку виключних обставин, які є підставою для надання розстрочки виконання рішення суду.

Проте, враховуючи заперечення стягувача проти надання розстрочки виконання рішення строком на 2 роки, суд задовольняє зазначену заяву частково та надає розстрочку виконання рішення на один рік.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 у справі №917/2521/13 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 у справі № 917/2521/13 щодо стягнення заборгованості у розмірі 146 932,44 грн на один рік рівними щомісячними платежами, відповідно до наступного графіку:

до 15 вересня 2016 року - 12 244,37 грн,

до 15 жовтня 2016 року - 12 244,37 грн,

до 15 листопада 2016 року - 12 244,37 грн,

до 15 грудня 2016 року - 12 244,37 грн,

до 15 січня 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 лютого 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 березня 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 квітня 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 травня 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 червня 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 липня 2017 року - 12 244,37 грн,

до 15 серпня 2017 року - 12 244,37 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 17.08.2016 у справі № 917/2521/13 відмовити.

Суддя Д.М. Сірош