УХВАЛА

22.08.2016Справа № 910/15241/16
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС»

про скасування рішення третейського суду від 05.02.2015 у справі № 2262/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К»

3) ОСОБА_2

про стягнення заборгованості.

Суддя Сташків Р.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 у третейській справі № 2262/14.

За приписами ст. 122-1 ГПК України, норми якої кореспондується з приписами ст. 51 Закону України «Про третейські суди», сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄС», заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 у третейській справі № 2262/14 подав до суду 16.08.2016 (дата штемпеля про здачу заяви на пошту).

Заявник вважає, що він є особою, яка не брала участь у справі в розумінні ст. 122-1 ГПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди», оскільки його представник не був присутній у судовому засіданні, тому, позаяк про існування рішення заявник дізнався у серпні 2016 під час ознайомлення з матеріалами третейської справи, про яку (справу) за твердженнями заявника він також дізнався випадково, то строк на звернення з даною заявою заявником не пропущено.

Однак з такими твердженнями заявника суд не погоджується, оскільки зі змісту ст. 51 Закону України «Про третейські суди», у системному аналізі зі статтями 2, 3 цього Закону і визначенням терміну «сторони третейського розгляду», то питаннями, що виходять як за межі третейської угоди, так і за межі самого рішення третейського суду, слід вважати, зокрема, питання прав та обов'язків інших осіб, які не є сторонами, що передали спір на вирішення третейського суду, оскільки у межах рішення третейського суду можливо вирішувати лише питання, що стосуються виключно сторін третейського розгляду.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄС» є стороною третейського спору, а не особою, яка не брала участь у справі, але питання про права і обов'язки якої вирішив третейський суд, тому за приписами ст. 122-1 ГПК України і ст. 51 Закону України «Про третейські суди» заява про скасування рішення третейського суду могла бути подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЄС» протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, чого заявником зроблено не було.

Щодо обґрунтування заявника, що про існування оскаржуваного рішення він дізнався у серпні 2016 під час ознайомлення з матеріалами третейської справи, про яку (справу) за твердженнями заявника він також дізнався випадково, то суд зазначає, що строки оскарження рішення третейського суду, передбачені Законом і частиною другою статті 122-1 ГПК України, є процесуальними і за заявою особи, яка звернулася до господарського суду, можуть бути поновлені.

Однак Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЄС» не подавалася заява (клопотання) про поновлення строку на звернення з заявою скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 у третейській справі № 2262/14.

При цьому, згаданою статтею 122-1 ГПК України не передбачена можливість поновлення відповідних строків з ініціативи господарського суду. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Подання заяви про скасування рішення третейського суду після закінчення встановленого для цього строку і без клопотання про його поновлення за змістом статті 122-1 ГПК України також тягне за собою наслідки у вигляді залишення такої заяви без розгляду, що, однак, не виключає можливості повторного звернення з нею з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Керуючись ст. 122-1 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Б. Сташків