ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р.Справа № 922/2470/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 1", м. Харків
про стягнення неустойки
за участю представників:

прокуратури - ОСОБА_1 (посв.№028256 від 15.08.14);

позивача - ОСОБА_2 (дов.№65 від 22.04.16).

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 1" про стягнення 311 099,92гривень неустойки за договором оренди №422-цмк від 01.10.2003р. та додаткових угод до нього.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.07.2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 04.08.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2016 року, розгляд справи відкладено до 18.08.2016 року.

В призначене судове засідання 18.08.2016 року з'явився прокурор, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 18.08.2016 року представник позивача підтримав заявлені прокуратурою позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 18.08.2016 року не з`явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав. Ухвала про порушення провадження у справі №922/419/16 направлена на адресу відповідача повернулась до суду без вручення адресату, з приміткою пошти "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі відповідача, в порядку ст.75 ГПК України.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, встановив наступне.

Згідно з п.2 ст.121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави у випадках визначених законом.

Статтею 123 Конституції України закріплено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначається законом.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, а також інші форми представництва.

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства, в порядку передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Фонд державного майна України Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про Фонд державного майна України до основних завдань Фонду державного майна України належать реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного субєкта владних повноважень.

Листом №04-35-6916 від 26.07.2016р.Харківською місцевою прокуратурою № 5, м. Харків повідомлено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області про предявлення в інтересах держави в особі фонду позовної заяви про стягнення неустойки за договором оренди № 442-ЦМК від 01.10.2003р., укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю Основа-1.

Згідно з договором оренди №422-ЦМК від 01.10.2003р. РВ ФДМУ по Харківській області передано ТОВ Основа-1 в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Харківського хлібозаводу №1 - структурний підрозділ Харківського державного підприємства робітничого постачання Південної залізниці, розташованими за адресою: м.Харків, вул.Штерівська, 6. Майно передане в оренду на підставі акту приймання-передачі № 442 від 01.10.2003р..

До зазначеного договору сторонами укладено додаткові угоди №1 від 03.09.2004р., №2 від 28.09.2006р., №3 від 07.12.2007р., №4 від 28.07.2010р., №5 від 15.08.2011р., №6 від 23.04.2012р., №7 від 25.05.2012р., №8 від 10.01.2013р., №9 від 29.03.2013р., №10 від 11.04.2013р., №11 від 07.06.2013р. щодо продовження дії договору до 31.10.2013р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2012 року по справі №5023/3015/12 задоволено у повному обсязі позов прокурора Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області до ТОВ Основа-1 про стягнення заборгованості з орендної плати за період з липня 2011 року по травень 2012 року у сумі 26 931,71 грн. та пені у сумі 1007,50 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.11.2013 року у справі №922/4535/13 задоволено у повному обсязі позов РВ ФДМУ по Харківській області до ТОВ Основа-1 про стягнення заборгованості з орендної плати за період з червня 2012 року по вересень 2013 року у сумі 110 651,90 грн. та пені у сумі 16 292,22 грн. та розірвання договору оренди.

З 04.02.2014 року договір оренди №442-ЦМК від 01.10.2003 року розірвано.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2014р., та постановою Вищого господарського суду України від 17.04.2014р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року у справі №922/5186/14 позов прокурора Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області до ТОВ Основа-1 про стягнення заборгованості з орендної плати за період з жовтня 2013р. по 04.02.2014р. у сумі 36233,75 грн., пені у сумі 6580,47 грн. та неустойки у сумі 150572,72 грн. задоволено у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року у справі №922/4994/15 позов прокурора Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області до ТОВ Основа-1 про стягнення неустойки з 01.10.2014 р. по 31.07.2015р. у сумі 258639,09грн. задоволено у повному обсязі.

Однак, на теперішній час орендоване майно орендодавцю не повернуто, акт приймання-передачі не підписано, орендар фактично продовжує використовувати цілісний майновий комплекс.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.785 ЦК України у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцю майно. Якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно із п.2.4. договору оренди №442-ЦМК від 01.10.2003 року підприємство вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що орендар повинен сплатити неустойку за період з 01.08.2015 р. по 31.05.2016р. у сумі 311099,92грн.

Враховуючи, що вказана сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 311099,92грн. неустойки є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, неповернення ТОВ «Основа-1» нерухомого майна та несплата неустойки за користування державним майном у сумі 311099,92грн. призводить до ненадходження коштів до державного бюджету, що в свою чергу перешкоджає Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області на належному рівні здійснювати реалізацію державної політики у сфері орендних відносин.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 666,50 грн. покладаються на відповідача, надмірно сплачений позивачем судовий збір у розмірі 33,50 грн. підлягає поверненню прокуратурі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір". Відтак, сума 33,50 грн. сплаченого судового збору буде повернута за клопотанням прокуратурі за відповідною ухвалою суду за наявності такого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.ст.ст.43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ч. З ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-1» (61009, м. Харків, вул. Штерівська, 6, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ; р/р 0011 ГУДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011) неустойку у сумі 311099,92 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-1» (61009, м. Харків, вул. Штерівська, 6, ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, )- витрати по сплаті судового збору в сумі 4 666,50 грн.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_3