РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016Справа №910/7092/16

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН"

До Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНИЙ МАРКЕТИНГ"

Про стягнення 82 680,00 грн. за порушення виключних майнових авторських прав

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Закордонець М.М. - представник

Від відповідача Звйома О.А. - представник

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНИЙ МАРКЕТИНГ" про стягнення 82 680,00 грн. за порушення виключних майнових авторських прав

Ухвалою суду від 20.04.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/7092/16 та призначено розгляд справи на 17.05.2016.

11.05.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримані документи на вимогу ухвали суду.

16.05.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 17.05.2016 представник позивача з?явився , підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.05.2016 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, вимогу ухвали суду не виконав.

Ухвалою від 17.05.2016 розгляд справи відкладено на 22.06.2016.

17.06.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду справи.

В судове засіданні 22.06.2016 представник позивача з?явився.

В судове засіданні 22.06.2016 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 22.06.2016 відкладено розгляд справи на 08.07.2016.

В судовому засіданні 08.07.2016 представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 08.07.2016 оголошено перерву до 19.0.2016

13.07.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові пояснення по справі.

19.07.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано додатковий відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 19.07.2016 оголошено перерву до 03.08.2016.

В судовому засіданні 03.08.2016 представником позивача надано додаткові документи по справі.

В судовому засіданні 03.08.2016 оголошено перерву до 17.08.2016.

В судовому засіданні 17.08.2016 оголошено перву до 26.08.2016

У судовому засіданні 26.08.2016 р. представники позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача та третьої особи надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до позовної заяви позивач, зазначає, що набув виключне на текст до Твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" на підставі Ліцензійного договору № 34-01/03/15 (далі по тексту - "Договір № 34-01/03/15") та Додатку до нього №2, підписаних 01 березня 2015 року з приватним підприємцем ОСОБА_4. Згідно Договору №34-01/03/15 та Додатку №2 до нього, права на вказаний Твір передані Позивачеві на виключній основі (п.2.1. Додатку) з метою його використання на території України (п. 1.6 Договору у строк до 31 грудня 2015 року з автоматичним продовженням на кожен наступний календарний рік (п.7.1. Договору).

Позивач набув виключне майнове авторське право на музику до Твору на підставі

Договору уступки прав №ЮМК-О1/О3/15 та Додатку №1 до нього, підписаних з ТОВ «Юніверс Медіа Груп» 01 березня 2015 року, останній набув виключне майнове авторське право на музику до Твору у громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 на підставі Ліцензійного договору № 22/04/13 (далі по тексту - "Договір №22/04/13 ) та Додатку до нього №3, підписаних 22 квітня 2013 року . Згідно Договору №22/04/13 та Додатку №3 до нього, права на вказаний Твір передані Позивачеві на виключній основі (п.2.2. Додатку) з метою його використання на території України (п. 1.8 Договору) у строк до 22 квітня 2014 року з автоматичним продовженням на кожен наступний календарний рік (п.7.1. Договору).

Як вбачається із тексту позовної заяви, 25.03.2016 позивачем було вияґвлено факт несанкціонованого використання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" автором тексту якого є ОСОБА_4, автором музики - ОСОБА_6, у складі аудіовізуального твору "Канал "Ранок" Нагородження переможців "Пісні Року": ОСОБА_7 та гурт "ІНФОРМАЦІЯ_2" через Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач зазначив, що за допомогою розділу Сайту http://inter.ua/ «Відеотека» Відповідач надає можливість будь-якому користувачу мережі Інтернет у будь-який час та у будь-якому місці здійснювати перегляд онлайн за допомогою ПК або іншого пристрою аудіовізуального твору ««Канал «Ранок» Нагородження переможців "Пісні Року" : ОСОБА_7 та гурт «ІНФОРМАЦІЯ_2»» у якому було використано Твір, Таким чином, несанкціоновані використання є необмеженими у кількості та часі, має повторюваний та продовжений характер.

Відповідно до офіційного листа- підтвердження (вих№011 від 14.01.2016р.), отриманого від директора реєстратора доменних імен ТОВ «Інтернет Інвест», особою, яка здійснила реєстрацію доменного імені http://inter.ua/ є ТОВ «Інтерактивний маркетинг» (Відповідач)/

Позивач обгрунтовує позовні вимоги порушенням авторських прав.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях (стаття 1 Закону).

Так, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Так, частиною 3 статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що за авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаться.

Статтею 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення.

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

В абз. 9 ч. 2 ст. 52 України "Про авторське право і суміжні права" зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. "г" п. 2 ст. 52 Закону № 3792-XII межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. України "Про авторське право і суміжні права", об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту (ам). Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію в розмірі, не менше 10 мінімальних заробітних плат.

Оскільки кожний музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який охороняється законом, то захисту підлягають права на два музичні твори, суб'єктами яких заявлені позивачі.

Таким чином, з огляду на розмір заявлених позовних вимог і встановленого законом мінімального розміру компенсаційних заходів, спрямованих на захист майнових прав суб'єктів авторського права, за наявності встановленого порушення стягненню підлягає сума у розмірі не менше 10 мінімальних заробітних плат на користь кожного із власників майнових прав на використані твори.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 3-994гс15.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 82680,00 грн. компенсації.

Відповідно до п. 51.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Так, у відповідності до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" з 1 січня 2016 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1 378, 00 грн. на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем розмір компенсації необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, але належним чином не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єктів авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення майнових прав суб'єктів авторського права підлягають задоволенню частково у розмірі 13 780, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерактивний маркетинг" ( 01601, м. Київ, вул.. Воровського, будинок 22/ЛІТЕРА А/, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН"на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139, ідентифікаційний код - 39543428) 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 234 (двісті тридцять чотири) грн.. 26 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СуддяЛ.В. Прокопенко