ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 серпня 2016 року Справа № 5023/6688/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Білошкап О.В.,
суддів -Катеринчук Л.Й.,
Поліщука В.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 у справі №5023/6688/11 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківміськбуд", -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 у справі №5023/6688/11.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо вона подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили.

Згідно ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2015 затверджено ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківміськбуд" (код 33120607), зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради 31.08.2004 р. за адресою: 61153, м. Харків, пр. 50ти-Річчя ВЛКСМ, б.47/19, кв. 213, провадження у справі припинено, вимоги кредиторів, які не задоволені за недостатністю майна, визнані погашеними, зобов`язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015р. по справі №5023/6688/11 залишено без змін.

Строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції 24.11.2015 закінчився 14.12.2015року.

З касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 кредитор ОСОБА_4 вперше звернулась 12.05.2016, після закінчення процесуального строку для її подання.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.05.2016 касаційну скаргу було повернуто заявнику згідно п.2 ч.1 ст.111-3 ГПК України, оскільки вона була подана безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Повторно з касаційною скаргою ОСОБА_4 звернулась 24.06.2016, одночасно надавши клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги, аргументуючи причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції тим, що вона не була присутня у судовому засіданні, а повний текст постанови отримано нею 21.04.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду апеляційної інстанції з клопотанням про розгляд апеляційної скарги без її участі та без участі її представника (т.13, а.с. 123).

Отже, ОСОБА_4 (заявник апеляційної скарги) участь в судовому засіданні 24.11.2015 не приймала з власної ініціативи, копія оскаржуваної постанови від 24.11.2015 була направлена сторонам 27.11.2015, що підтверджується відбитком штампу суду апеляційної інстанції на зворотному боці оригіналу постанови.

З матеріалів справи вбачається, що конверт з копією постанови суду апеляційної інстанції від 24.11.2015, який було направлено ОСОБА_4 було повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т.13. а.с.175,176).

При цьому, вся кореспонденція, яка поверталась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", в тому числі і копія оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, направлялась на адресу ОСОБА_4, (61168 АДРЕСА_2), яку вона сама вказувала в своїй апеляційній скарзі, заяві про розгляд апеляційної скарги без її участі (т.13, а.с. 123) та в заяві про видачу постанови від 24.11.2015.

Із заявою про зміну адреси або направлення кореспонденції за іншою адресою заявник-кредитор ОСОБА_4 до суду не зверталась.

Згідно ч. 2 ст. 22 ГПК України сторони, прокурор, треті особи мають право знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень.

Отже, будучи обізнаною про розгляд її апеляційної скарги в судовому засіданні 24.11.2015, ОСОБА_4 вчасно не скористалась наданими ст. 22 ГПК України правами на участь в судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами справи і тільки 12.04.2016, тобто майже через п'ять місяців, звернулась до суду із заявою про видачу постанови суду апеляційної інстанції від 24.11.2015.

Інших причин пропуску строку подання касаційної скарги на оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 не наведено.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Пропуск строку, встановлений для подання касаційної скарги, став наслідком порушення заявником норм процесуального права, дотримання яких є обов'язком всіх учасників судового процесу. Крім того, поновлення такого строку буде порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде порушено принцип правової визначеності.

Так, порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що клопотання заявника касаційної скарги не підлягає задоволенню, оскільки не містить будь-яких дійсно поважних (в розумінні ст.53 ГПК України) причин для відновлення строку для подання касаційної скарги, а можливість вчасного подання касаційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 53, 86, 110, 111, п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 у справі №5023/6688/11.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 у справі №5023/6688/11 повернути заявнику.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Катеринчук Л.Й.
Поліщук В.Ю.