РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016Справа №910/10379/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
доПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
простягнення грошових коштів

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;
від відповідача: Гурнік А.І. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонере товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 29.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 відкладено розгляд справи на 12.07.2016, у зв'язку з неявкою відповідача.

Через відділ діловодства суду 01.07.2016 від МТСБУ надійшли документи по справі.

В судовому засіданні 12.07.2016 судом оголошувалася перерва до 08.08.2016.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.08.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 22.08.2016.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника (вих. б/н від б/д).

В судове засідання 22.08.2016 представник відповідача не з'явився, про свою відсутність суд повідомив, просив розглядати справу без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду усні пояснення по суті справи, в яких визнав позовні вимоги в розмірі 25 413, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як страховиком, виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до страховика особи, яка відповідальна за заподіяні збитки.

Відповідачем були визнані позовні вимоги частково на суму 25 413, 01 грн, так як при визначені розміру страхового відшкодування позивачем не був врахований фізичний знос транспортного засобу.

У судовому засіданні 22.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач та відповідач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджується матеріалами справи, 16.08.2015 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2015 у справі № 755/16551/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом установлено, що транспортний засіб "Сузукі", державний номер НОМЕР_1, застраховано позивачем згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 001359/4600/0001386 від 15.06.2015, укладеним між позивачем (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник), (далі - Договір).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 00174594 від 25.08.2016 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 становить 46 709, 33 грн.

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 05-25/08 від 25.08.2015 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 складає 46 709, 33 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті пошкодження транспортного засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 складає 25 913, 01 грн. При цьому, коефіцієнт фізичного зносу складає 0, 629.

Згідно рахунку на оплату № 6030 від 21.08.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Мотив ЛТД» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 складає 46 650, 24 грн.

Позивачем на підставі наданих документів з урахуванням умов Договору, укладеного ним зі страхувальником було складено страховий акт № 00174594 від 02.11.2015 та призначено до виплати страхового відшкодування у розмірі 44 273, 34 грн.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 037886 від 04.11.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 44 273, 34 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Мотив ЛТД".

Доказів направлення позивачем на адресу відповідача претензії щодо відшкодування 44 273, 34 грн матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку регресу суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи становить 43 773, 34 грн.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АЕ/3585632, строком дії з 30.04.2015 по 29.04.2016.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн та встановлено франшизу в розмірі 500, 00 грн згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних та копії поліса.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2 у встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2 власнику автомобіля "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 та/або позивачу матеріали справи не містять.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу претензії щодо здійснення страхового відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП, судом, прийнято до уваги положення п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якого рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Згідно позиції Верховного суду України, викладеній 28.08.2012 за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 06.12.2011 у справі № 23/279, страховик, потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування за договором майнового страхування отримує право вимоги потерпілої особи та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. При цьому, право на подання регресного позову може бути реалізовано в межах загального строку позовної давності, який згідно вимог чинного законодавства складає три роки.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Звітом № 05-25/08 про оцінку колісного транспортного засобу складеного 25.08.2015 підтверджується, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 з урахуванням зносу становить - 25 913, 01 грн, коефіцієнт зносу - 0,629.

З урахуванням вимог ст. 29, п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт № 00174594 від 02.11.2015, платіжне доручення № 037886 від 04.11.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП. При цьому, звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 05-25/08 від 25.08.2015 встановлено коефіцієнт фізичного зносу, який має бути врахований при розрахунку страхового відшкодування.

Оскільки, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Вищевикладена позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 14.06.2016 у справі № 910/14337/15.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу "Сузукі", державний номер НОМЕР_1 належним чином доведена в розмірі 25 913, 01 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АЕ/3585632 встановлено безумовну франшизи в розмірі 500, 00 грн та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 25 413, 01 грн. Відповідно позовні вимоги задовольняються судом частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 А; ідентифікаційний код 20033533) в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", страхове відшкодування в сумі 25 413 (двадцять п'ять тисяч чотириста тринадцять) грн 01 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 (вісімсот) грн 01 коп.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.08.2016.

Суддя О. М. Дупляк