КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2016 р. Справа№ 925/281/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

при секретарі судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача Будниченко О.В. - дов. №010-01/5411 від 10.08.15;

Нечипоренко П.О. - дов. №010-01/1583 від 13.04.16;

Мосійчук Я.І. - дов. №010-01/2344 від 11.04.14;

Юр О.Ю. - дов. №010-01/2306 від 30.05.16;

відповідача Мельниченко В.В. - дов. №б/н від 25.01.16;

третьої особи Менюк С.А. - дов. №б/н від 05.02.16.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги відповідача ТОВ "Золекс"

на Рішення Господарського суду Черкаської області

від 14.06.2016

у справі № 925/281/14 (суддя Грачов В.М.)

за позовом ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"

відповідача ТОВ "Золекс"

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача

ТОВ "Атем"

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

ВСТАНОВИВ:

24.02.2014 позивач ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до відповідача ТОВ "Золекс" про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Атем" перед ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за Кредитним договором № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року, Кредитним договором № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року, Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 року, Кредитним договором № 151107К78 від 10.12.2007 року, Кредитним договором № 6408К8/2463 від 25.04.2008 року, укладеними сторонами в рамках Генеральної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 року, в розмірі 78 757 420,16 доларів США (685 819 614,75 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 40 715 801,33 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що належить ТОВ "Золекс" та є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 151108Z19 від 14.03.2008 року, а саме - земельну ділянку загальною площею 5,4301 га (цільове призначення - для виробничого використання), розташовану за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66, до складу якої входять наступні земельні ділянки:

-земельна ділянка № 1 площею 0,80 га, кадастровий номер :03:001:0007;

-земельна ділянка № 2 площею 4,2301 га, кадастровий номер :03:001:0006;

-земельна ділянка № 3 площею 0,3999 га, кадастровий номер :03:001:0008.

Спосіб реалізації предмета іпотеки позивач просив визначити шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації 7 602 140 грн. Початкова ціна також може бути встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За Ухвалою ГСЧО від 25.03.2014 №925/281/14 за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Атем". (т. 3 а/с 27-28)

Ухвалою ГСЧО від 08.04.2014 №925/281/14 за клопотанням позивача призначено судову експертизу щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на період проведення судової експертизи зупинено провадження у справі (т. 3 а/с 4-6; 95-97).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 №925/281/14 позов задоволено повністю, як доведений та заявлений обґрунтовано.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач ТОВ "Золекс" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 №925/281/14 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що місцевим господарським судом неповно досліджено фактичні обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2016, для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Лобаня О.І., Михальської Ю.Б..

За Ухвалою КАГС від 01.08.2016 №925/281/14 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача ТОВ "Золекс" та призначено судове засідання на 15.08.2016.

За Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2016, у зв'язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем по справі, було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Лобань О.І., Федорчук Р.В.

Ухвалою КАГС від 15.08.2016 №925/281/14 апеляційну відповідача ТОВ "Золекс" прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Лобаня О.І., Федорчука Р.В.

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново.

До судового засідання від 15.08.2016 представники позивача та відповідача не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

За Ухвалою КАГС від 15.08.2016 розгляд апеляційної скарги у зв'язку з необхідністю повторного виклику у судове засідання представників позивача та відповідача було відкладено на 25.08.2016.

Позивач ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у Відзиві, поданому через канцелярію КАГС 25.08.2016, просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 №925/281/14 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Третя особа ТОВ «Атем» за своїми Поясненнями б/н б/д просила Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 №925/281/14 змінити в частині визначення судом першої інстанції розміру заборгованості ТОВ «Атем» перед позивачем, яка встановлена в розмірі 78 757 420,16 доларів США (685 819 614,75 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 40 715 801,33 грн.

До судового засідання від 25.08.2016 з'явились усі представники сторін.

Представником позивача ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" під час судового засідання від 25.08.2016 було заявлене усне клопотання про відкладення розгляду даної справи, у зв'язку із необхідністю ознайомлення з додатковими письмовими поясненнями відповідача та третьої особи.

Розглянувши назване клопотання банку, колегія суддів відмовила в його задоволенні, як заявленого необґрунтовано та такого, що не базується на підставах ст. 77 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ТОВ "Золекс" задовольнити частково, Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 даній справі змінити в частині визначеного судом першої інстанції розміру заборгованості. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.02.2007 позивач ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", як "Банк" з однієї сторони, та ТОВ "Атем", як "позичальник" з другої сторони, уклали Генеральну угоду № 6407N1/2416 (т. 1 а/с 246-260, 261).

Відповідно до п. 1.2. статті 1 названої Генеральної угоди, її метою є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності позичальника, яке здійснюється відповідно до цієї Генеральної угоди шляхом укладення Кредитних договорів.

Статтею 4 сторони визначили предмет Генеральної угоди, пунктами 4.3.-4.5. якого погодили термін користування кредитом за цією Генеральною угодою, процентну ставку та ліміти.

04.06.2007, 10.12.2007, 25.04.2008, 19.02.2010, 25.02.2010, 30.04.2010 (т.1 а/с 262-274) сторонами було укладено Додаткові угоди №№ 1-6 про внесення змін та доповнень до Генеральної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 за змістом яких сторони погодили, що кредитні договори, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є Додатками до Генеральної угоди, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ.

Загальний ліміт заборгованості за Кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної угоди, не може перевищувати еквівалент 100 000 000,00 (сто мільйонів) доларів США, термін користування кредитом за цією Генеральною угодою та кінцевий термін погашення кредиту встановлено 31.12.2025 року. Крім того, сторонами визначено Перелік кредитних договорів, укладених між банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках цієї Генеральної угоди, і є Додатками до цієї Генеральної угоди.

До цього Переліку входять:

- Кредитний договір № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року;

- Кредитний договір № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року;

- Кредитний договір № 151107К77 від 10.12.2007 року;

- Кредитний договір № 151107К78 від 10.12.2007 року;

- Кредитний договір № 6408К8/2463 від 25.04.2008 року.

(т. 1 а/с 262-263, 264-265, 266, 267-268, 269, 270-272, 273, 274, 275).

На виконання умов п. 3.1., підпунктів 3.2.1, 3.2.2 пункту 3.2 статті 3 Кредитного договору № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року, Додаткових угод №№ 1-8 до нього, банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію, ліміт якої становить 9 000 000 (дев'ять мільйонів) доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту 31.12.2025 pоку, зі сплатою процентів за користування кредитом, плати за управління кредитом в порядку та в розмірах, встановлених цим договором, а позичальник взяв на себе зобов'язання погасити кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, плату за управління кредитом, а також виконувати інші зобов'язання за цим Кредитним договором (т. 2 а/с 1-17, 18-47).

На виконання умов п. 3.1., підпунктів 3.2.1, 3.2.2 пункту 3.2 статті 3 Кредитного договору № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року, Додаткових договорів №№ 1-8 про внесення змін та доповнень до нього, банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію, ліміт якої становить 15 000 000 (п'ятнадцять мільйонів) доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту 31.12.2025 pоку, зі сплатою процентів за користування кредитом, плати за управління кредитом в порядку та в розмірах, встановлених цим договором, а позичальник взяв на себе зобов'язання погасити кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, плату за управління кредитом, а також виконувати інші зобов'язання за цим Кредитним договором (т. 2 а/с 48-64, 65-101).

На виконання умов п. 3.1., підпунктів 3.2.1, 3.2.2 пункту 3.2 статті 3 Кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007 року, Додаткових угод № 151107К77-1 від 06.03.2008 року, № 151107К77-2 від 18.03.2008 року, № 151107К77-3 від 14.11.2008 року про внесення змін та доповнень до нього, банк відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію, ліміт якої становить 30 539 722,03 (тридцять мільйонів п'ятсот тридцять дев'ять тисяч сімсот двадцять два) доларів і 03 центи США, в тому числі:

а) невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 4 279 409,70 дол. США, із кінцевим терміном погашення кредиту 09.12.2009 p.;

б) невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 26 260 312,33 дол. США, із кінцевим терміном погашення кредиту 09.12.2016 p., зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та в розмірі, встановлених п.п. 3.2.5 п. 3.2 ст. З та п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151107К77, а також зі сплатою плати за управління кредитом в розмірі, встановленому п.п. 3.2.8 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору №151107К77. Відповідно до умов п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. З, п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151107К77 позичальник взяв на себе зобов'язання погасити кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, плату за управління кредитом, а також виконувати інші зобов'язання за цим Кредитним договором (т. 2 а/с 102-119, 120-126).

На виконання умов п. 3.1, пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151107К78 від 10.12.2007 року, Додаткових угод до нього № 151107К78-1 від 14.11.2008 року, № 151107К78-2 від 19.02.2010 року, № 151107К78-3 від 22.04.2010 року, № 151107К78-4 від 01.02.2011 року банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію (надав кредит), ліміт якої становить 50 000 000 (п'ятдесят мільйонів) гривень, з кінцевим терміном погашення кредиту - 31.12.2020 pоку, зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та в розмірі, встановлених п.п. 3.2.5 п. 3.2 ст. З та п.3.5 ст. З Кредитного договору Л51107К78, а також зі сплатою плати за управління кредитом в розмірі, встановленому п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. З Кредитного договору №151107К78. Відповідно до умов п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. З, п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 та п. 5.1 ст. 5Кредитного договору № 151107К78, позичальник взяв на себе зобов'язання погасити кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, плату за управління кредитом, а також виконувати інші зобов'язання за цим Кредитним договором (т. 2 а.с. 127-143, 144-156).

На виконання п. 3.1, пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. З Кредитного договору № 6408К8/2463 від 25.04.2008 pоку, Додаткових договорів №№ 1-12 про внесення змін і доповнень до нього банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію, ліміт якої становить 18 000 000 (вісімнадцять мільйонів) дол. США, з кінцевим терміном погашення кредиту - 31.12.2025 pоку, зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та в розмірі, встановлених п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. З та п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору №6408К8/2463, а також зі сплатою плати за управління кредитом в розмірі, встановленому п.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. З Кредитного договору №6408К8/2463. Відповідно до умов п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. З, п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 6408К8/2463, позичальник взяв на себе зобов'язання погасити кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, плату за управління кредитом, а також виконувати інші зобов'язання за цим Кредитним договором (т. 2 а/с 157-174, 175-214).

14.03.2008 року позивач ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", як іпотекодержатель, та ТОВ "Золекс", як іпотекодавець, уклали Іпотечний договір № 151108Z19 (далі - Іпотечний договір), а 19.02.2010 року - Договір про внесення змін № 151108Z19-1 до цього Іпотечного договору.

Пунктом 1.1. ст. 1 "Предмет іпотеки" сторони Іпотечного договору домовились, що іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди від 16.02.2007 № 6407N1/2416 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є додатками до Генеральної угоди, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеної між іпотекодержателем та ТОВ "Атем" (далі - боржник), відповідно до якої іпотекодержатель та боржник дійшли згоди щодо фінансування боржника в межах Кредитного договору з загальним лімітом 100 000 000 (ста мільйонам) доларів США, на умовах, визначених Кредитним договором, строком погашення 31.12.2025.

Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов'язань боржника, є нерухоме майно іпотекодавця - земельна ділянка загальною площею 5,4301 га (цільове призначення - для виробничого використання), розташована за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66, до складу якої входять земельні ділянки, а саме: земельна ділянка № 1 площею 0,80 га, кадастровий номер :03:001:0007; земельна ділянка № 2 площею 4,2301 га, кадастровий номер :03:001:0006; земельна ділянка № 3 площею 0,3999 га, кадастровий номер :03:001:0008. За домовленістю сторін станом на дату укладення Іпотечного договору загальна вартість предмета іпотеки складала 2742000,00 грн.

Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджено: Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.10.2007 року, укладеним між іпотекодавцем та Золотоніською міською радою, посвідченим приватним нотаріусом Зотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І., зареєстрованим за № 5302; Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим Іпотекодавцю відділом земельних ресурсів у м. Золотоноша Черкаської області 29.11.2007, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08.

Статтею 2 Іпотечного договору сторони договору погодили його умови щодо своїх прав і обов'язків. Так, відповідно до абзаців 4, 10 підпункту 2.11. пункту 2.1. ст. 2 Іпотечного договору, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому пп. 2.1.14. п. 2.1. ст. 2 цього договору, зокрема, у разі невиконання та/або неналежного виконання боржником Кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору, а також у разі порушення іпотекодавцем інших обов'язків, встановлених договором, та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Підпунктом 2.1.14. п. 2.1. ст. 2 Іпотечного договору сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцятиденного строку письмова вимога іпотекодержателя до боржника та/або іпотекодавця про усунення порушених зобов'язань за Кредитним договором та/або цим договором, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишена без задоволення.

Статтею 2 Іпотечного договору сторони договору погодили його умови щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема:

пп. 5.1. - у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов Кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання іпотекодавцем, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки;

пп. 5.2. - звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя;

пп. 5.6. - реалізація предмета іпотеки в разі звернення на нього стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог чинного законодавства України;

пп. 5.7. - початкова ціна предмета іпотеки для його продажу на прилюдних торгах визначається у встановленому законодавством порядку.

Іпотечний договір № 151108Z19 від 14.03.2008 року і договір про внесення змін № 151108Z19-1 від 19.02.2010 року до цього іпотечного договору посвідчені нотаріусом, зареєстровані в реєстрі договорів і в реєстрі заборон (т. 2 а/с 220-225, 226).

31.10.2013 за вих. № 195-04/7481, у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитними договорами, зокрема, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, банк надіслав позичальнику (третій особі) Вимогу про дострокове погашення заборгованості, в якій вимагав здійснити протягом 10 календарних днів з дати отримання зазначеної вимоги погашення заборгованості за вищеназваними Кредитними договорами та попередив, що у разі невиконання вимоги у зазначений строк банком будуть вжиті заходи щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку, в тому числі, але не виключно, шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки за договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договорами. (т.2 а/с 227-229, 230).

Крім того, 31.10.2013 року за вих. № 195-04/7478, у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитними договорами, забезпеченими іпотекою по Іпотечному договору № 151108Z19 від 14.03.2008 року, зокрема, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, банк надіслав іпотекодавцю (відповідачу) вимогу про дострокове погашення заборгованості, в якій вимагав у тридцятиденний строк з дати отримання повідомлення погасити заборгованість за Кредитними договорами та попередив, що у разі невиконання вимоги у зазначений строк банком будуть вжиті заходи щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку, в тому числі, але не виключно, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. (т.2 а/с 231-233, 234).

Судом першої інстанції за мотивувальню частиною судового рішення, відзначено, що дві вищеназвані Вимоги банку позичальником було отримано 04.11.2013 та 05.11.2013, проте, по теперішній час не були виконані.

В підтвердження надсилання вказаних Вимог банком до матеріалів справи приєднано зворотні поштові повідомлення за № 37897249, № 37897230. (т. 2 а/с 230; 234).

Однак, за матеріалами справи відсутні Описи вкладеного до цінного листа та фіскальні чеки, як докази надсилання означених Вимог. Відтак, не можливо достеменно встановити, які саме документи були направленні банком відповідно до зазначених зворотніх поштових повідомлень.

Після наведення в мотивувальній частині судового рішення описових частин Кредитних договорів та Договору іпотеки, місцевий господарський суд, при здійснені оцінки доказів по даній справі щодо наявної кредитної заборгованості, визначеної позивачем у позові у розмірі 78 757 420,16 долларів США та 40 715 801,33 грн. зазначив, що «надання банком (позивачем) позичальнику-боржнику третій особі ТОВ «Атем» кредитних коштів відображено на відповідних рахунках позичальника, відкритих на виконання умов Кредитних договорів, які долучені до матеріалів справи».

Тобто, як встановлено колегією суддів, банком, на підтвердження визначеної ним у позові кредитної заборгованості, залучено до матеріалів даної справи у якості доказів Виписки електронних платежів в об'ємі 176 арк., аналітична робота за якими потребує окремих досліджень та спеціальних знань.

Після констатації того, що надані Виписки електронних платежів відображають об'єм наданих банком кредитних коштів, суд першої інстанції, посилаючись на розрахунок позивача приєднаний до позову, зазначив про наявність кредитної заборгованості по п'яти кредитним договорам у розмірі визначеному за позовом в сумі 78 757 420,16 долларів США та 40 715 801,33 грн.

Досліджуючи матеріали даної справи, суд першої інстанції зазначив і про те, що 24.03.2014 за вих. № 195-04/1857 позивач (банк) засобами поштового зв'язку направив відповідачу Акти звірки розрахунків заборгованості третьої особи (позичальнику - ТОВ "Атем") перед банком за Кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 року, зокрема, № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року, № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року, № 151107К77 від 10.12.2007 року, № 151107К78 від 10.12.2007 року, № 6408К8/2463 від 25.04.2008 року з пропозицією погодити їх та повернути банку, а в разі незгоди із розрахунками банку, надати власні контррозрахунки заборгованості позичальника. (т. 3 а/с 14- 21). Місцевим господарським судом відзначено, що Акти звірки, підписані банком відповідачем були отримані, але не виконані. Однак, докази отримання названих Актів за матеріалами справи відсутні.

За ініціативою банку судом першої інстанції за Ухвалою від 08.04.2014 №925/281/14 (т. 3 а/с 95-97) було призначено у даній справі судову оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. За результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи експертом Калашниковим О.М. складено Висновок № 1383/14-23 від 15.01.2016 року, згідно з яким імовірна ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 5,4301 га (цільове призначення - для виробничого використання), розташованої за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66, до складу якої входять земельні ділянки № 1 площею 0,80 га, кадастровий номер :03:001:0007, № 2 площею 4,2301 га, кадастровий номер :03:001:0006, № 3 площею 0,3999 га, кадастровий номер :03:001:0008, складає 7 602 140,00 грн. (т. 4 а/с 8-35).

Висновок експерта № 1383/14-23 від 15.01.2016 року погоджено головним судовим експертом і завідувачем відділу досліджень з питань землеустрою та оцінки земель КНДІСЕ (т. 4 а/с 150), з урахуванням пояснень експерта, даних ним в судовому засіданні (Протокол судового засідання ГСЧО т. 4 а/с 156-157), судом першої інстанції цей Висновок визнано належним і допустимим доказом у даній справі.

Враховуючи вищенаведені докази, тобто, додатки позивача до позову та Висновок оціночної земельної експертизи, місцевий господарський суд визнав їх належними і достатніми для вирішення спору у справі № 925/281/14, що розглядається, а подані, відповідно, відповідачем і третьою особою Звіт про експертно-грошову оцінку земельної ділянки № ТВ160203-001 від 11.02.2016 року (т.4 а/с 57-79), Висновок судово-економічної експертизи від 31.03.2016 року №17334/17335/15-45/5236-5239/16-45, проведеної у справі № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ "Атем" за якою встановлено розмір кредитної заборгованості за Генеральною угодою від 16.09.2007 (т. 4 а/с 163-218), визнав такими, що не спростовують висновків про встановлені ними обставини.

Із Витягу серії АА № 324100 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" вбачається, що 06.10.2004 року проведено державну реєстрацію змін найменування юридичної особи з Відкритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство.

Отже, за висновком суду першої інстанції спірні правовідносини сторін виникли із кредитних договорів, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 року, зокрема, № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року, № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року, № 151107К77 від 10.12.2007 року, № 151107К78 від 10.12.2007 року, № 6408К8/2463 від 25.04.2008 року (із змінами і доповненнями), Іпотечного договору № 151108Z19 від 14.03.2008 року, вимоги позивача та заперечення відповідача і третьої особи витікають із суті їх прав та обов'язків за цими договорами.

Місцевим господарським судом також було визначено, що «…предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача (банка) до відповідача (іпотекодавця) про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 07.02.2014 року в розмірі 78 757 420,16 доларів США та 40 715 801,33 грн. у третьої особи (позичальника) перед позивачем, забезпеченої іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (земельну ділянку), який належить відповідачу на праві власності, ринкова вартість якого складає 7 602 140,00 грн.».

Оцінивши заперечення проти позову відповідача і третьої особи щодо неможливості вирішення і необхідності зупинення провадження у справі № 925/281/14 до вирішення справи № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ "Атем", яка розглядається Господарським судом міста Києва, недоказаності позовних вимог з огляду на необхідність призначення повторної судової оціночно-земельної експертизи щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, долучення до матеріалів справи № 925/281/14 Висновку судово-економічної експертизи від 31.03.2016 № 17334/17335/15-45/5236-5239/16-45, проведеної у справі № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ "Атем", прийняття цього Висновку і його врахування, як належного доказу при визначенні розміру заборгованості третьої особи-боржника перед позивачем, суд першої інстанції зазначив, що надає перевагу зауваженням на них позивача, викладеним у його письмових поясненнях від 25.03.2014 року, 16.02.2016 року, 10.03.2016 року, 14.04.2016 року і 31.05.2014 року (т. 3 а/с 1-2, т. 4 а/с 41-43, 112-114, 116-118, 134-138, т. 5 а/с 3-6), а заперечення відповідача і третьої особи визнав безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

За результатом розгляду даної справи, Господарським судом міста Києва прийнято рішення, за яким: позов задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Атем" перед ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за Кредитним договором № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року, Кредитним договором № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року, Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 року, Кредитним договором № 151107К78 від 10.12.2007 року, Кредитним договором № 6408К8/2463 від 25.04.2008 року, укладеними ними в рамках Генеральної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 року, в розмірі 78 757 420,16 доларів США (685 819 614,75 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 40 715 801,33 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що належить ТОВ "Золекс" та є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 151108Z19 від 14.03.2008 року, а саме - земельну ділянку загальною площею 5,4301 га (цільове призначення - для виробничого використання), розташовану за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66, до складу якої входять наступні земельні ділянки:

земельна ділянка № 1 площею 0,80 га, кадастровий номер :03:001:0007;

земельна ділянка № 2 площею 4,2301 га, кадастровий номер :03:001:0006;

земельна ділянка № 3 площею 0,3999 га, кадастровий номер :03:001:0008.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації 7 602 140 грн. Початкова ціна також може бути встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідач не погодився з рішенням місцевого господарського суду і звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду.

За доводами апеляційного оскарження відповідачем-іпотекодавцем ТОВ "Золекс" наголошено на тому, що судом першої інстанції не було встановлено реального розміру кредитної заборгованості, яка зазначена в резолютивній частині оскарженого рішення. При цьому, іпотекодавець зауважує, що у справі про визнання боржника ТОВ «Атем» банкрутом (справа № 910/25520/13) банк, у своїй Заяві про визнання кредиторських вимог від 13.03.2014, вказував іншу кредитну заборгованість ТОВ «Атем», а саме в сумі 82 196 185,86 долларів США і 75 443 286,48 грн. З огляду на невизначеність суми заборгованості та необхідності проведення складних розрахунків в рамках розгляду справи № 910/25520/13 про банкрутство позичальника ТОВ «Атем», судом першої інстанції було призначено та проведено судову-економічну експертизу, якою за оцінкою скаржника, встановлено реальний розмір заборгованості позичальника ТОВ «Атем» .

Копію Висновку від 31.03.2016 № 17334/17335/15-45/5236-5239/16-45 було залучено місцевим господарським судом до матеріалів даної справи, але не прийнято до уваги при перевірці розрахунку позивача щодо розміру пред'явленої кредитної заборгованості.

За результатами вищеназваної судово-економічної експертизи встановлено, що заборгованість позичальника перед банком складає:

-за тілом кредиту - 29 181 927,40 дол.США та 25 477 245,36 грн.;

-за процентами - 156 683,69 дол.США та 1 168 611,00 грн.;

-зі сплати за управління кредитом 60000,00 грн.

Скаржник звертає увагу, що при винесенні оскаржуваного рішення господарським судом не призначалася експертиза щодо перевірки пред'явленої кредитної заборгованості, та, не дивлячись на наявність в документах позивача різних сум боргу, визначено заборгованість в розмірі 78 757 420,16 дол. США та 40 715 801,43 грн. виключно на підставі заяви позивача, навіть без дослідження первинних розрахункових документів.

Оскільки відповідач ТОВ "Золекс" укладав з позивачем лише Іпотечний договір та не є стороною у кредитних зобов'язаннях, дослідження та визначення реального розміру кредитної заборгованості ТОВ «Атем» перед позивачем було неможливо без врахування висновку судового експерта.

За ствердженнями відповідача, вищевикладене свідчить про те, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини справи та неповно досліджені наявні в матеріалах справи докази, внаслідок чого висновки суду про наявність та розмір боргу є недоведеними та необгрунтованими.

За Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», передбачено, що висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Надана відповідачем копія Висновку судової експертизи від 31.03.2016 № 17334/17335/15-45/5236-5239/16-45, що була проведена у справі про банкрутство ТОВ "Атем" містить відповіді на питання, які виникли у даному спорі.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» встановлено, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які, ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Відповідач наголошує, що неврахування місцевим господарським судом наявного експертного висновку та відсутність у оскаржуваному рішенні правового обґрунтування і тих доведених фактичних обставин, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом, свідчить про порушення при прийнятті судового рішення норм процесуального права, що також є підставою для його скасування.

Третя особа ТОВ «Атем» за своїми письмовими поясненнями від 15.08.2016 підтримала апеляційні вимоги відповідача ТОВ «Золекс» і також звертає увагу суду на недоведеність розміру кредитної заборгованості, зазначеної у позові банка. Боржник ТОВ «Атем» також наголошує на проведену у справі про банкрутство ТОВ «Атем» судової економічної експертизи, за якою встановлено кредитну заборгованість у розмірі 28 181 927 дол. США та 25 447 245 грн., а по відстокам 156 683 дол. США та 1 168 611 грн. Інша заборгованість, наголошує боржник, вказана банком у позові, відповідно до судового експертного висновку не підтверджується первинними розрахунковими документами.

Боржник ТОВ «Атем» також зауважує, що оскаржене рішення прийнято судом у даній справі без належного обґрунтування необхідних первинних розрахункових документів. Як боржник за кредитними договорами, заперечує наявність отримання кредиту за Кредитним договором від 10.12.2007 № 151107К77 та заборгованість, визначену позивачем за цим договором, у розмірі 45 148 931,53 дол. США та 1 905 465,46 грн.

При цьому, боржник ТОВ «Атем» наголошує на Рішенні Господарського суду міста Києва від 25.01.2010 у справі №33/309, яке не було оскаржене банком та вступило в закону силу.

Зокрема, за вказаним Рішенням ГСМК від 25.01.2010 у справі №33/309, порушеній за позовом ТОВ «Атем» до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання Кредитного договору № 151107К77 від 10.12.2007 недійсним, встановлені наступні обставини:

- 10.12.2007 між ТОВ «Атем» до ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» укладено Кредитний договір №151107К77;

- за вказаним Кредитним договором за рахунок ресурсів інобанку відкривається кредитна лінія з лімітом заборгованості 31 млн дол. США;

- кредит надається у безготівковій формі;

- за рахунок наданого кредиту дозволяється здійснення ТОВ «Атем» авансових платежів, використання акредитивної форми розрахунків та оплат за фактом поставки;

- відповідно до договору, кредит надається у доларах США, а відповідно до Графіку надання кредиту - додатку до договору, кредит надається у Євро;

Листами від 24.11.2008 № 081124/2, від 02.12.2008 № 080212/1, від 16.10.2009 № 091016/1 ТОВ «Атем» звертався до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з вимогою не здійснювати платежі за контрактом, проте, зазначені вимоги позичальника були залишені без задоволення;

Крім того, стверджує ТОВ "Атем", передача кредитних коштів за договором не відбулася.

Третя особа-боржник звертає увагу, що вказані факти є преюдиційними по відношенню до даної справи, і свідчать про те, що сторони не досягли згоди по істотних умовах одного із кредитних договорів. Суттєвість вказаної обставини полягає в тому, що при винесенні оскаржуваного рішення у даній справі суд першої інстанції виходить з того, що третій особі було надано всю суму кредиту. Натомість, вищезазначене Рішення свідчить про те, що за Кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 кредит не надавався, а сам договір є неукладеним.

Далі боржник наголошує на преюдиційність фактів, які були встановлені за Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 у справі № 34/154, порушеній за позовом ТОВ «Атем» до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та до Банку «Natixis» (Франція) про визнання міжбанківської угоди та Форми прийняття контракту №1 недійсними, де встановлені наступні обставини:

« 08.01.2007 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та Банком «Natixis» укладено Базову угоду, якою визначено загальні умови фінансування експортних контрактів;

згідно Базової угоди фінансування кожного окремого контракту буде надаватися кредит по Формі прийняття контракту;

08.01.2008 між сторонами укладено Форму прийняття Контракту від 15.09.2007 між ТОВ «Атем» та фірмою ДМТ (Франція);

ст. 2 Форми передбачає фінансування контракту шляхом прямого платежу Банку «Natixis» на користь фірмі ДМТ (Франція);

Базова угода та Форма прийняття контракту стосується лише прав та обов'язків ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та Банку «Natixis»;

ТОВ «Атем» не є стороною Базової угоди та Форми прийняття контракту;

Базова угода та Форма прийняття контракту не містять будь-яких обов'язків, які стосуються ТОВ «Атем».»

Третя особа - боржник наголошує, що вказані обставини також мають суттєве значення для даної справи, оскільки, за ствердженням позивача, кредит по Кредитному договору № 151107К77 від 10.12.2007 надавався третій особі ТОВ "Атем" шляхом здійснення платежів від імені третьої особи в межах Базової угоди. Оскільки вказаним Рішенням ГСМК від 09.03.2011 у справі № 34/154 встановлено, що «…оплати, здійснені французьким банком не створюють для третьої особи ТОВ "Атем" прав та обов'язків, то ці оплати неможливо вважати наданням кредиту.».

У названій справі № 34/154 позивачу ТОВ «Атем» було відмовлено у його позові до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та до Банку «Natixis» (Франція), але з причин того, що ТОВ «Атем» не є стороною Базавої угоди і не є учасником арбітражного застереження за цією Угодою. Це Рішення, залишено без змін за Постановою ВГСУ від 04.10.2014 № 34/154, за якою встановлено, що Базова угода укладена між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» і банком «Natixis» (Франція) та Форма прийняття до контракту, яка також була укладена між названими банками та є невідємною частиною Базової угоди, не регулюють правовідносин позичальника ТОВ «Атем» і позивача у даній справі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Тобто, виплати по Базовій угоді, які були проведені позивачем з посиланням на Кредитний договір № 151107К77 від 10.12.2007 були проведені без розпорядження позичальника ТОВ «Атем» і фактично не були отримані ним за цим кредитним договором.

Колегія суддів, враховуючи пояснення сторін, дійшла висновку про необхідність прийняти до уваги Висновок експертів від 31.03.2016 № 17334/17335/15-45/5236-5239/16-45 (т.4 а/с 165 - 218) за результатом проведення судово - економічної експертизи за Ухвалою ГСМК від 18.03.2015 у справі № 910/25520/13 про банкрутство ТОВ «Атем» щодо визначення кредитної заборгованості боржника перед банком за Генеральною угодою від 16.02.2007 № 6407N1/2416 та п'ятьма вищезгаданими Кредитними договорами.

Згідно Висновку експертів від 31.03.2016 по першому питанню щодо визначення розміру заборгованості ТОВ «Атем» перед банком зазначено, що наявний у матеріалах справи розрахунок вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з неповернення ТОВ «Атем» кредитної заборгованості, сплати відсотків, пені, плати за користування кредитом, інших вимог за кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної угоди від 16.02.2007 № 6407N1/2416, Договором поставки від 03.01.2006 №040101/П, Договором факторингу від 20.12.2006 №64006Y8 не відповідає умовам, укладених між сторонами договорів та розрахунковим документам щодо видачі, нарахування та погашення кредиту, сплати відсотків пені, плати за користування кредитом, інших вимог.

По другому питанню у Висновку експертів від 31.03.2016 визначено, що наявний у матеріалах справи загальний розрахунок заборгованості ТОВ «Атем» перед ПАТ «Укрексімбанк» за Кредитними договорам, укладеними в рамках Генеральної угоди від 16.02.2007 № 6407N1/2416 станом на 09.02.2014 документально підтверджується:

- за тілом кредиту в сумі 29 181 927,40 дол. США та в сумі 25 477 245,36 грн.;

- за процентами в сумі 156 683,69 дол. США та 1 168 611,00 грн.;

- зі сплати за управління кредитом в сумі 60 000,00 грн.

Документально обгрунутвати вказану заборгованість, як заборгованість за процентами за Кредитними договорами реструктуризованими у лютому 2010 року в сумі 6 222 538,00 дол. США та в сумі 10 693 800,00 грн. не видається за можливе у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи та додатково наданих документах необхідного обсягу бухгалтерських аналітичних документів.

Підтвердити визначений банком загальний розмір пені за прострочення зобов'язання за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами, а також суду 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України не видається за можливе, у зв'язку із відсутністю розрахунку банку в національній валюті - гривні.

Крім цього, Верховним судом України в Листі «Аналіз практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014 зазначено, що «неоднозначним для судової практики є питання пов'язане з правомірністю нарахування позивачем трьох процентів річних на суму заборгованості зі сплати процентів, передбачених кредитним договором, договором позики та банківського вкладу. Вирішуючи його, суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватись на суму основного боргу, бо обрахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів».

Заборгованість ТОВ «Атем» перед ПАТ «Укрексімбанк» станом на 09.02.2014 стосовно зобов'язань за Договором факторингу від 20.12.2006№64006Y8 та Договору поставки від 03.01.2006 №040101/П на суму 34 535 801,27 грн., документально підтвердити не видається за можливе, з причин наведених у дослідженні. (т. 4 а/с 217-218)

За оцінкою колегії суддів, наведений Висновок експертів від 31.03.2016 № 17334/17335/15-45/5236-5239/16-45 повинно бути взято судом до уваги у якості належного доказу, оскільки за оскарженим рішенням судом першої інстанції за резолютивною частиною судового рішення визначено кредитну заборгованість у розмірі 78 757 420,16 доларів США (685 819 614,75 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 40 715 801,33 грн., яка досліджувалась судовими експертами і не знайшла свого підтвердження.

За результатом дослідження матеріалів даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем документально не підтверджено кредитну заборгованість у визначеному ним розмірі. Тому, приймаючи до уваги експертні висновки за Висновком від 31.03.2016 № 17334/17335/15-45/5236-5239/16-45, колегія суддів вважає за необхідне зменшити визначену банком кредитну заборгованість у розімірі 78 757 420,16 доларів США (685 819 614,75 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 40 715 801,33 грн. на суму заборгованості вказану позивачем по Кредитному договору № 151107К77 від 10.12.2007 - 45 165 185,53 дол. США та 1 905 8190,33 грн. (т. 4 а/с 217)

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції до резолютивної частини оскарженого рішення внесено визначення кредитної заборгованості у непідтвердженому документально розмірі, слід прийняти до уваги розмір кредитної заборгованості, визначений за судовою експертизою та преюдиційними фактами за вищезазначеними судовими рішеннями, які вступили в законну силу.

З огляду на вищенаведені матеріали справи, заборгованість боржника ТОВ "Атем" перед банком за Генеральною угодою від 16.02.2007 №6407N1/2416, з врахуванням висновків за судово-економічною експертизою, складає 33 608 488,63 доларів США (292 662 718,99 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 38 810 335,87 грн..

Позов в частині звернення стягнення на неруховме майно, що належить ТОВ "Золекс", а саме земельну ділянку, загальною площею 5,4301 грн., судом першої інстанції задоволено правомірно.

Судові витрати у даній справі віднести на сторони відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ТОВ "Золекс"задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 № 925/281/14 змінити.

Резолютивну частину судового рішення викласти в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Атем", ідентифікаційний код юридичної особи 21643937, місцезнаходження 01013, м. Київ, вул. Жилянська, 19 перед публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", ідентифікаційний код юридичної особи 00032112, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Горького, 127 за кредитним договором № 6407К2/2416 від 16.02.2007 року, кредитним договором № 6407К9/2429 від 04.06.2007 року, кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 року, кредитним договором № 151107К78 від 10.12.2007 року, кредитним договором № 6408К8/2463 від 25.04.2008 року, укладеними ними в рамках Генеральної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 року, в розмірі 33 608 488,63 доларів США (292 662 718,99 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 07.02.2014 року 1 дол. США = 8,708 грн.) та 38 810 335,87 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Золекс", ідентифікаційний код юридичної особи 32934168, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66 та є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151108Z19 від 14.03.2008 року, а саме - земельну ділянку загальною площею 5,4301 га (цільове призначення - для виробничого використання), розташовану за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66, до складу якої входять наступні земельні ділянки:

земельна ділянка № 1 площею 0,80 га, кадастровий номер :03:001:0007;

земельна ділянка № 2 площею 4,2301 га, кадастровий номер :03:001:0006;

земельна ділянка № 3 площею 0,3999 га, кадастровий номер :03:001:0008.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації 7 602 140 грн. Початкова ціна також може бути встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Золекс", ідентифікаційний код юридичної особи 32934168, місцезнаходження: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66 на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", ідентифікаційний код юридичної особи 00032112, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Горького, 127 - 73 080,00 грн. судових витрат за розгляд даної справи судом першої інстанції».

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 № 925/281/14 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 № 925/281/14 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № № 925/281/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук