РІШЕННЯ

15 серпня 2016 року Справа № 913/746/16

Провадження №26пд/913/746/16

За позовом першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі:

позивач 1 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганська область

позивач 2 Білокуракинська районна державна адміністрація у Луганській області, смт. Білокуракине Білокуракинський район Луганська область

до відповідача Селянське фермерське господарство "Ява", с. Солідарне Білокуракинський район Луганська область

про внесення змін до договору оренди земельних ділянок

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: Хряк О.О. прокурор відділу прокуратури на підставі посвідчення № 028256 від 15.08.2014;

від позивача 1: не прибув;

від позивача 2: не прибув;

від відповідача: не прибув.

В судовому засіданні 15.08.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

20.06.2016 перший заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області та Білокуракинської районної державної адміністрації у Луганській області звернувся з позовом до Селянського фермерського господарства "Ява" про внесення змін до договору оренди земельних ділянок.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 29.06.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 14.07.2016, ухвалою від 14.07.2016 відкладено на 15.08.2016.

14.07.2016 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області на адресу електронної пошти господарського суду Луганської області надіслало власне письмове підтвердження того, що в провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, немає рішення цих органів з такого спору. На підтвердження направлення листа-повідомлення №ДС 27-12-7777-5-123/18-16 від 14.01.2010 голові СФГ "Ява" надає копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

14.07.2016 відповідач через канцелярію господарського суду Луганської області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що проти внесення змін в умови договору оренди земельних ділянок в частині внесення орендної плати в грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не заперечує. Господарство не ухилялося від вчинення дій спрямованих на внесення відповідних змін до договору.

15.08.2016 в судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

Стосовно правомірності звернення з даним позовом до суду заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області та Білокуракинської районної державної адміністрації у Луганській області суд зазначає наступне:

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами, коли порушуються інтереси держави та участь у розгляді судами справ. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Абзац третій частини першої та частина третя ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначають, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч.1 ст.29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також уразі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Оскільки Білокуракинська районна державна адміністрація у Луганській області як сторона договору оренди земельних ділянок від 28.10.2009 та Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, яке наразі розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення, могли самостійно звернутися до суду з вимогою про внесення змін до вказаного договору оренди землі, але не зробили цього, тому заступник прокурора Луганської області правомірно звернувся до суду з позовом щодо приведення умов договору у відповідність до чинного законодавства.

28.10.2009 між позивачем, Білокуракинською районною державною адміністрацією у Луганській області, як орендодавцем, та відповідачем, Селянським фермерським господарством "Ява", як орендарем, укладено договір оренди земельних ділянок б/н.

Умовами договору сторони погодили, що орендодавець передає в оренду земельні ділянки за межами населених пунктів із земель державної власності на території яка за даними земельного кадастру враховується в Червоноармійській сільський раді, а орендар набуває право на оренду цих земельних ділянок, згідно плану (схеми) землекористування, який є невід'ємною частиною цього договору. Кадастровий номер земельних ділянок - :06:001:0016 - 60,3857 га; :06:001:0017 - 53,03338 га; :06:001:0018 - 19,8426 га (п.1.1.). В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 133,2621 га (п.1.2.). Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 1653242,73 грн. (п.1.3.). Вказані земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.2.1.). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що на момент підписання цього договору складає: 1.5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок в рік, відповідно сума орендної плати за один календарний рік складає 24798,65 грн (п.2.3.). Орендна плата вноситься орендарем до 30 числа кожного місяця, шляхом перерахування орендної плати за місяць на розрахунковий рахунок Червоноармійської сільської ради (п.2.5.). Розмір орендної плати повинен бути переглянутий сторонами у таких випадках: - зміни розміру земельного порядку; підвищення цін, тарифів, у тому числі в наслідок інфляційних процесів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України (п.2.6.). Орендна плати переглядається сторонами один раз на три роки (п.2.7.). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку (п.4.1.).

28.05.2009 рішенням Білокуракинської районної ради №23/11 затверджено технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, ріллі площею 133,2621 га, що надаються в оренду СФГ „Ява" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель державної власності за межами населених пунктів на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в ЧервоноармійськІй сільській раді Білокуракииеького району Луганської області, а також затверджено нормативну грошову вартість земельних ділянок в розмірі 1653242,73 грн, з розрахунком 1м2 1,24 грн.

01.07.2011 сторони підписали угоду про зміну договору оренд земельної ділянки від 28.10.2009, в якій пункт 1,3 договору, виклали у наступній редакції: пункт 1.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1750621,02 гривень. Пункт 2.3.договору виклали в наступній редакції: пункт 2.3. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що на момент підписання становить: 2.8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок в рік, відповідно сума орендної плати за один календарний рік складає 49017,39 гривень щорічної індексації грошової оцінки земель.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю, на думку прокурора, підстав для внесення змін до договору б/н від 28.10.2009.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 288.4., 288.5., 288.5.1., 288.5.2. ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

За приписами ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ст.290 Податкового кодексу України плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України статтею 188 якого передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з абз. 1 п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Відповідно до абз. 4 п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Вказану позицію викладено у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року №15-рп/2002 та постанові Верховного суду України від 20.11.2012 року № 3-53гс12.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, було укладено договір оренди землі б/н від 28.10.2009. 01.07.2011 сторони підписали угоду про зміну договору оренд земельної ділянки від 28.10.2009, в якій пункт 1,3 договору, виклали у наступній редакції: Пункт 2.3.договору виклали в наступній редакції: пункт 2.3. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що на момент підписання становить: 2.8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок в рік, відповідно сума орендної плати за один календарний рік складає 49017,39 гривень щорічної індексації грошової оцінки земель. З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України. Відповідно до п.п. 288.4., 288.5., 288.5.1., 288.5.2. ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про внесення змін до договору оренди підлягають задоволенню, адже згідно діючого законодавства України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України. При цьому, оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору - у разі законодавчої зміни її граничного розміру. Таким чином, ставка орендної плати не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме вимогам ст. 288.5. ПК України згідно якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

У відповідності до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі б/н від 28.10.2009 державна реєстрація від 29.10.2009 №45, який укладений між Білокуракинською районною державною адміністрацією у Луганській області та Селянським фермерським господарством "Ява", про оренду земельної ділянки загальною площею 133,2621 га, наданої в оренду терміном до 30.03.2024 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виклавши п.2.3. договору у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

3. Стягнути з Селянського фермерського господарства "Ява" (, місцезнаходження: 92213, Луганська область, Білокуракинський район, село Солідарне) на користь прокуратури Луганської області (, місцезнаходження: 93408, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 27, р/р 0839, банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

4. Видати наказ відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.08.2016.

Суддя С.В. Масловський