ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" серпня 2016 р. Справа № 903/430/16

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біопрепарат"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 151 390,15грн.

Представники сторін:

від позивача: Роженко В.М.-дов. №7/ВК від 29.08.2016р.

від відповідача: ОСОБА_1-підприємець; ОСОБА_3-договір доручення №21/06-2016 від 21.06.2016р.

Суть спору: Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біопрепарат"- звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - про стягнення 151 390,15грн., в т.ч. 145 772,90грн.-суми попередньої оплати згідно усної домовленості по поставці контейнерів, 515,20грн.-3% річних за період з 04.04.2016р. по 16.05.2016р. та 5 102,05грн.-суми індексу інфляції за квітень 2016р. згідно ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поставці контейнерів згідно усної домовленості між сторонами.

Ухвалою суду від 16.06.2016р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 05.07.2016р. на 11:00год.

24.06.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю суду від відповідача надійшли до суду заперечення на позовну заяву №1 від 22.06.2016р. (вх.№01-54/5691/16 від 24.06.2016р.), в яких він позов заперечив, вказавши, що дійсно з листопада 2015 року продовжилися правовідносини між позивачем і відповідачем щодо поставки біг-бегів (контейнерів) і станом на 23.11.2015 року було досягнуто домовленостей щодо поставки позивачу 5000 штук контейнерів розміром 105 на 105 на 127 з двома стропами, верхній і нижній клапан, логотип по ціні 149 грн. 00 коп. з ПДВ. Всього на суму - 745 020,00грн. Позивач сам зробив таке замовлення, сам запропонував передоплату 100% і одержав відповідний рахунок фактуру № 1-00000217 від 25.11.2015 року, факт одержання якого не заперечує і сам позивач додає його копію до позову, і проплату робив часткову згідно саме цього рахунку, як і зазначено в платіжному дорученні №442 від 27.11.2015 року.

Зазначив, що 27.11.2015 року на рахунок відповідача ФОП ОСОБА_1 поступили кошти у розмірі - 224 000 грн. 00 коп., що є частковою сплатою домовленої 100% передоплати. На телефонні дзвінки про сплату решти суми позивач ствердив, що здійснить цю оплату пізніше. І відповідно з метою виконання умов договору і на прохання про термінове постачання товару, навіть не дочекавшись передоплати, відповідач позивачу на підставі видаткової накладної № 1-00000209 від 17.12.2015 року відвантажив 525 штук контейнерів по ціні 149 грн.00 коп. з ПДВ на загальну суму - 78 227 грн. 10 коп. Виробництво контейнерів до 5000 штук на той момент навіть не припинялося. І на кінець грудня 2015 року були готовими практично 3980 штук контейнерів з логотипом замовника - позивача по справі. Проте представник позивача ОСОБА_4 повідомив, що оплату більше здійснювати не будуть.

19.01.2016 року позивачем було відправлено на адресу відповідача претензію з вимогою допоставити 1804 штуки контейнерів. На дану претензію було дано відповідь про необхідність доплатити суму передоплати у повному об'ємі згідно договору і пропонувалися компромісні варіанти вирішення виробничого питання. Проте, позивач виставив нові вимоги в вимозі- претензії від 21.03.2016 року, де він просить допоставити вже контейнери в кількості - 978 штук до 29.03.2016 року.

Укладений між сторонами договір-заявка від 24.11.2015р. №34-Б чітко визначає, що поставка товару здійснюється виключно після здійснення передоплати. Більше того відповідач на свій ризик, в інтересах збереження співпраці з позивачем, за свої кошти практично виконав замовлення, яке позивач не забирає, хоча договором-заявкою обумовлено було саме самовивіз товару покупцем.

Затрати на виготовлення 3980 контейнерів є істотними і ставлять відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки було затрачено кошти для виробничого циклу, який є безперервний і відповідно коли були досягнуті домовленості саме на виготовлення 5000 штук контейнерів, то відповідно і закуплено було сировину і матеріальні і технічні ресурси саме для виготовлення такого об'єму замовлення. В односторонньому поряду договори, як відомо не можуть змінюватися. І вимоги в претензіях позивача є як мінімум не коректними.

Ставлячи в позові вимоги про стягнення суми передоплати і знаючи, що товар виготовлений позивач це робить безпідставно, оскільки безпідставного користування коштами немає, все вкладено у виробництво замовлення. Більше того основним є саме невиконання (неправомірна поведінка покупця), щодо невиконання умисно здійснення обов'язку по сплаті суми передоплати, і заборгованість по сумі передоплати становить : 745 020 грн. 00 коп. - 224 000 грн. 00 коп. = 521 020 грн. 00 коп, що є надзвичайно великою сумою для відповідача.

Попередня співпраця по передоплаті була належно виконана з боку обох сторін. ТзОВ "Біопрепарат" вже замовляв та одержував у відповідача відповідний товар.

Єдина правова форма обґрунтування позову позивачем-ч. 2 ст. 693 ЦК України: "Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець вправі вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати". Суму передоплати в 100%, обумовлену і договором і рахунком - фактурою, продавець не одержав і по сьогодні, хоча товар виготовив. Рахунок - фактуру від 25.11.2015 року на суму - 745 020 грн. позивач визнав і частково оплатив, отже визнав і істотні умови договору щодо можливості одержання товару виключно за умов попередньої оплати.

Позовна вимога про повернення коштів заявлена без вимоги про розірвання договору, що є практично преюдицією (доказовою обставиною порушень сторони договору, що порушує нібито права позивача і ці права судом повинні бути захищеними) проте саме позивач і порушив умови договору, оскільки відповідач і товар виготовив і часткову поставку товару здійснив, і це при тому, що передоплату у 100% об'ємі не отримав і по сьогодні.

В правове обґрунтування заперечень посилався на ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 538, 629, 651, 693 ЦК України.

Крім того, долучив до матеріалів справи копії договору-заявки №34-Б від 24.11.2015р., виписки з ЄДР Серії ААб №724753, рахунків-фактур №1-00000217 від 25.11.2015 року, №1-00000004 від 27.01.2015р., платіжного доручення №442 від 27.11.2015р., видаткових накладних №1-00000004 від 07.02.2015р., пояснень від 22.06.2016р., докази витрат на виробництво замовлення та лист-вимогу від 26.04.2016р.

05.07.2016р. факсимільним зв'язком від позивача надійшло до суду клопотання вих.№50ТД/Б від 05.07.2016р. (вх.№01-54/5962/16 від 05.07.2016р.), в якому він просив суд відкласти розгляд справи, в зв'язку з неможливістю забезпечити явку упровноваженого представника в судове засідання.

Позивач в судове засідання 05.07.2016р. не з'явився, вимог суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №614 від 05.07.2016р.

Відповідач в судовому засіданні 05.07.2016р. позов заперечив з підстав, викладених ним у письмових запереченнях.

Ухвалою суду від 05.07.2016р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку позивача в судове засідання, неподання ним витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 13.07.2016р. та в клопотаннях б/н від 12.07.2016р. (вх.№01-54/6281/16 від 13.07.2016р.), б/н від 13.07.2016р. (вх.№01-66/116/16 від 13.07.2016р.) представник позивача на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України просив суд відкласти розгляд справи та продовжити строк розгляду спору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що із ухвали суду від 05.07.2016р. дізнався про заперечення відповідача та його посилання на договір-заявку від 24.11.2015р., тому просить надати позивачу час на ознайомлення з доданими матеріалами, з'ясування дійсних обставин по справі та підготовку додаткових пояснень.

Крім того, надав суду письмові пояснення до розрахунку позовних вимог б/н (вх.№01-54/6291/16 від 13.07.2016р.), в яких вказав, що сума індексу інфляції за квітень 2016р. на суму попередньої оплати в розмірі 145 772,90грн. становить 5 102,05грн., а 3% річних за період з 04.04.2016р. по 16.05.2016р. становить 515,20грн.

Представники відповідача в судовому засіданні 13.07.2016р. позов заперечили.

Проти задоволення судом клопотання позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору також заперечили.

Ухвалою суду від 13.07.2016р. з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на невиконання позивачем вимог суду, необхідність витребування додаткових доказів по справі, клопотання представника позивача, як винятковий випадок та у зв'язку з відпусткою судді, на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд спору.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-оригінали, долучених до позову доказів; додаткові пояснення щодо правових підстав нарахування 3% річних та суми індексу інфляції на передоплату; додаткові письмові пояснення та докази з врахуванням заперечень відповідача; пояснення щодо обставин та умов підписання договору-заявки від 24.11.2015р.; відповідача-додаткові пояснення та докази по суті позовних вимог; пояснення щодо обставин та умов підписання договору-заявки від 24.11.2015р.

В судовому засіданні 30.08.2016р. та в письмових поясненнях б/н (вх.№01-54/7703/16 від 30.08.2016р.) представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити останні в повному обсязі, вказавши, що позивач не укладав з відповідачем договору-заявки №34-Б, а директор ТзОВ "ТД "Біопрепарат" ОСОБА_6 не підписував тексту, копія якого надана суду як договір-заявка №34-Б. Господарські відносини між сторонами склалися на підставі угоди, яка фактично була укладена відповідно до ст 207 ЦК України та ст. 181 ГК України шляхом обміну документів, вчинення конклюдентних дій.

Повідомив, що ФОП ОСОБА_1 було направлено, а позивачем отримано рахунок-фактуру №1-00000217 від 25.11.2015р. на 5000 біг-бегів по 124,17 грн. на загальну суму 745 020грн. Позивач сприйняв і розглянув цей документ як оферту-пропозицію укласти договір та частково прийняв пропозицію не на 5000 біг-бегіва, а на 1503шт. на суму 224 000грн., вчинивши конклюдентні дії шляхом оплати платіжним дорученням №442 саме цієї суми 224 000,00грн. Таким чином, ТзОВ "ТД "Біопрепарат" дійсно уклав з ФОП ОСОБА_1 угоду шляхом часткового прийняття (акцепту) оферти рахунку-фактури № 1-00000217.

Зауважив, що відповідно до статті 640 ЦК моментом укладення договору є одержання особою, яка направила пропозицію (в даному випадку - ФОП ОСОБА_1 направив пропозицію-рахунок № 1- 000002170) відповіді про прийняття цієї пропозиції, в даному випадку - оплати позивачем платіжним дорученням № 442 від 27.11.2015р.

Позивач оплатив 1503 штук біг-бегів.

Саме такі умови досягнутої домовленості-правочину купівлі 1503 штук біг-бегів на суму 224 000 грн. з ПДВ.

Відповідач частково виконав умови досягнутої домовленості, а саме 17 грудня 2015р. ним було відпущено (поставлено) позивачу частину оплаченого товару- 525 штук біг-бегів на суму 78 227, 10 грн.

Таким чином, позивачем було оплачено товар (здійснено попередню оплату) на суму 224 000 грн., відповідачем було поставлено товару на суму 78 227,10 грн., тому сума боргу (недопоставленого товару) становить: 224 000 грн. - 78 227,10 грн. = 145 772,90 грн.

Відповідно до ст.ст. 693, 670 ЦК України позивач вимагає повернення суми попередньої оплати, на яку не поставлено товар.

Зазначив, що підтвердженням того, що в дійсності договір-заявка № 34-Б не було укладено і при вирішенні спору неможливо посилатись на його приписи, є та обставина, що відповідачем не надано суду оригіналу такого договору, а лише копія, що не може бути підтвердженням факту укладення договору.

Просив витребувати у відповідача-ФОП ОСОБА_1 оригінал договору-заявки № 34-Б від 24.11.2015р. та оригінали всіх документів, отриманих відповідачем від ТзОВ "ТД "Біопрепарат" (вимоги від 30.12.2015p. №37ТД/Б, вимоги від 21.03.2016р. № 37ТД/Б, листи тощо).

В судовому засіданні 30.08.2016р. представники відповідача позов заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що договір-заява №34-Б (поставка пакувальної тари) від 24.11.2015р. сторонами укладався із застосуванням засобів електронного зв'язку.

Ініціатором укладення цього договору виступав відповідач. Спілкування, з боку позивача, відбувалось через представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біопрепарат" ОСОБА_4. Від відповідача займався укладенням спірного договору ОСОБА_8.

Разом з тим, первинних доказів коли саме, з якої на яку адресу, хто направляв проект договору та підписаний договір суду не надано.

В судовому засіданні 30.08.2016р. представник позивача звернувся до суду із заявою б/н (вх.№01-54/7711/16 від 30.08.2016р.) про призначення розгляду справи в колегіальному складі суду, в якій, у зв'язку з складністю справи та з метою об'єктивного, неупередженого її вирішення, просив суд призначити колегіальний розгляд справи.

Представники відповідача проти задоволення судом даного клопотання не заперечили.

Розглянувши клопотання позивача про призначення розгляду даної справи в колегіальному складі суду, суд ухвалив його задоволити та призначити розгляд справи №903/430/16 у колегіальному складі суду.

З урахуванням викладеного, господарський суд, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, призначення розгляду справи в колегіальному складі суду та зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів по справі, керуючись п. 3 ст. 77 ГПК України, вважає за необхідне відкласти розгляд спору.

Господарський суд, керуючись п. 3 ст. 77, ст. 86 ГПК України, -

ухвалив:

1. Розгляд справи відкласти на 21.09.2016р. на 12:00год.

2. Зобов'язати сторін представити суду:

2.1. Позивача: оригінали, долучених до позову доказів; додаткові письмові пояснення та докази щодо обставин та умов укладення (неукладення) договору-заявки №34-Б від 24.11.2015р.; додаткові письмові пояснення та докази щодо того чи працює (працював) у позивача ОСОБА_4; надати пояснення чи отримував позивач через ОСОБА_4 проект спірного договору від відповідача, а саме від кого та коли, чи підписував договір директор товариства ОСОБА_6, чи направлявся договір засобами електронного зв'язку на адресу відповідача.

2.2. Відповідача: оригінали, долучених до справи доказів, в т.ч. оригінал договору-заявки №34-Б від 24.11.2015р. та оригінали усіх документів, отриманих від позивача, в т.ч. вимоги від 30.12.2015р. №37 ТД/Б, вимоги від 21.03.2016р. №№37 ТД/Б, листи тощо; додаткові письмові пояснення з врахуванням заперечень (пояснень) представника позивача; додаткові письмові пояснення щодо обставин та умов укладення договору-заявки №34-Б від 24.11.2015р.; пояснення хто, коли, з якої електронної адреси та на яку відправляв проект спірного договору та отримував підписаний договір; письмові пояснення ОСОБА_8 щодо обставин укладення спірного договору, його направлення позивачу та отримання договору.

Сторонам надіслати ухвалу суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У разі неподання витребуваних судом доказів та неявки в судове засідання повноважного представника відповідача спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Суддя С. В. Бондарєв