ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" серпня 2016 р. Справа № 916/1714/16

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Волкова Р.В

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна гавань" ;

про стягнення 74353,63 грн.;

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна Гавань" про стягнення 74353,63 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору від 13.05.2013 року № КД-18278, здійснення позивачем перерахунку витрат теплопостачання за 2015 рік на підставі Акту обстеження теплогенеруючого обладнання котельної № 6, магістральних трубопроводів, розподільчих трубопроводів, індивідуальних теплових пунктів (ІТП), внутрішніх мереж теплопостачання будівель та Наказу адміністрації Одеського морського порту № 742 від 09.11.2015 року "Про внесення змін до Наказу начальника адміністрації Одеського морського порту № 408 від 30.10.2013 року, направлення позивачем відповідачу рахунків на суму 63343,94 грн та несплату відповідачем них, а також на інші обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях. Просить стягнути з відповідача на його користь 74353,63 грн., з урахуванням пені та трьох відсотків річних.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду відзив в якому посилається на необґрунтованість позовних вимог, та вказує що акт обстеження теплогенеруючого обладнання котельної № 6, магістральних трубопроводів, розподільчих трубопроводів, індивідуальних теплових пунктів (ІТП), внутрішніх мереж теплопостачання будівель складених без зазначення в ньому дати складання та без участі представників відповідача. Крім того зазначає, що наказ адміністрації Одеського морського порту № 742 від 09.11.2015 року встановлює зміни тарифів для здійснення розрахунків за договором з 01.01.2015 року, тобто за минулі періоди, які вже були оплачені відповідачем згідно з діючими на той час тарифами, а також посилається на інші обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно розділу 1 договору від 13.05.2013 року № КД-18278 (надалі - Договір) постачальник силами дільниці тепловодопостачання Служби енергетичного забезпечення (далі СЕЗ) забезпечує подачу Споживачу питної холодної води, прийом господарсько-побутових стоків, подачу теплової енергії та технічне обслуговування вентиляційних систем (далі - послуги) на об'єкти Споживача та території порту, а Споживач зобов'язався своєчасно сплатити надані послуги згідно з умовами Договору.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.1.5 Договору постачальник зобов'язався у строк до 02-го числа місяця, наступного за звітним, надавати Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг). Споживач, в свою чергу, зобов'язався у строк до 05-го числа місяця, наступного за звітним, підписувати акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) відповідно до п. 2.2.5 Договору.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що оплата послуг з водопостачання, водовідведення, теплопостачання та вентиляції здійснюється протягом 20 календарних днів, наступних за звітним.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на підставі Акту обстеження теплогенеруючого обладнання котельної № 6, магістральних трубопроводів, розподільчих трубопроводів, індивідуальних теплових пунктів (ІТП), внутрішніх мереж теплопостачання будівель та Наказу адміністрації Одеського морського порту № 742 від 09.11.2015 року "Про внесення змін до Наказу начальника адміністрації Одеського морського порту № 408 від 30.10.2013 року, було здійснено перерахунок витрат за теплопостачання за 2015 рік та направлено відповідачу для підписання акт здачі-прийняття робіт від 31.12.2015 року на суму 63343,94 грн.

При цьому, з матеріалів справи також вбачається (а. с. 42-52), що сторонами вже було підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з січня по листопад 2015 року. При цьому, в судових засіданнях представник позивача не заперечував щодо оплати відповідачем вартості послуг згідно вищевказаних актів.

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов не, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, позивачем фактично було в односторонньому порядку змінено умови договору в частині встановлення розміру розрахунків за вже оплачений відповідачем період, що на думку суду не може тягнути ніяких правових наслідків для відповідача.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо наявності в нього права змінювати ставки тарифів на підставі п. 3.5. Договору, оскільки вказаним пунктом передбачено таке право постачальника лише за умови попередження про це споживача в строк за 10 календарних днів. Разом з тим, пункт 3.5. Договору не надає позивачу можливості проводити зміну тарифної ставки за вже минувші та оплачені відповідачем періоди.

За таких обставин суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача 63343,94 грн в якості недосплачених послуг за минувші періоди.

Щодо заявлених позивачем до стягнення пені та трьох відсотків річних суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, враховуючи відсутність порушення з боку відповідача умов Договору, необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення на його користь пені та 3 % річних.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна Гавань" про стягнення 74353,63 грн.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 16 Цивільного кодексу України, п.1 ст. 202, ст.ст. 626, 625, 629, п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 12, 22, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна Гавань" про стягнення 74353,63 грн - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 19 серпня 2016 р.

Повне рішення складено 25 серпня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков