ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.2016 Справа № 920/702/16

Господарський суд Сумської області, у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Осокіній А.М., розглянувши матеріали справи № 920/702/16:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРГУНАС УКРАЇНА», с. Василищеве Харківського району Харківської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМСЬКИЙ ЗАВОД ГУМОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ», м. Суми

про стягнення 95 505 грн. 74 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 95505,74 грн. заборгованості, з яких: 48362,50 грн. сума основного боргу, 4282,07 грн. 3% річних, 42861,17 грн. інфляційні збитки та 1432,59 грн. витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву № 71 від 12.08.2016 року, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному розмірі.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маргунас-Україна» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумський завод гумотехнічних виробів» (Покупець) склалися господарські відносини з поставки (купівлі-продажу) хімічної продукції, що підтверджується рахунком-фактурою № 3107-3 від 31.07.2013р. та видатковою накладною № 3107-6 від 31.07.2013р.

31.07.2013р., на підставі вище зазначених рахунку-фактури та видаткової накладної Продавцем було поставлено товар, який прийнято представником Покупця, на загальну суму 91362,50 грн.

На підставі ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього та зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оплата за даний товар не була проведена своєчасно та повністю, однак, відповідач частково розрахувався за товар на загальну суму 43000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 14-16).

Станом на 19.07.2016 року сума основного боргу 48362,50 грн. за отриманий товар за видатковою накладною № 3107-06 від 31.07.2013р. та рахунком-фактурою № 3107-3 від 31.07.2013р. відповідачем не сплачена.

Відтак, 24.06.2016 р. позивачем на адресу відповідача було надіслано телеграму-претензію з вимогою сплатити суму основного боргу та штрафних санкцій, але дана вимога відповідачем виконана не була.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та лише частково оплатив поставлений товар, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 48362,50 грн.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що до правовідносин між ним та позивачем мають застосовуватися норми ст. 530 Цивільного кодексу України, а саме: якщо строк (термін) виконання боржником обовяжу не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача по справі та вважає заперечення проти задоволення позовних вимог безпідставними з наступних підстав.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 зазначено, що відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (див. постанову Вищого господарського суду України від 28.02.2012 N 5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (див. постанову Вищого господарського суду України від 21.04.2011 N 9/252-10);

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, перевіреним судом, 3 % річних складає 4282 грн. 07 коп., інфляційні збитки 42861 грн. 17 коп. (а.с. 9).

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача 48362 грн. 50 коп. заборгованості за поставлений товар, 4282 грн. 07 коп.. 3% річних, 42861 грн. 17 коп. інфляційних збитків.

На підставі ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються 1 432 грн. 59 коп. витрат по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський завод гумотехнічних виробів» (40007, м. Суми, вул. Прикордонна, 47, код 33813854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маргунас-Україна» (62495, вул. Промислова, 17, с. Васищеве, Харківський район, Харківська область, код 34858592) 95 505 грн. 74 коп. заборгованості, з яких: 48362 грн. 50 коп. заборгованість за поставлений товар, 4282 грн. 07 коп.. 3% річних, 42861 грн. 17 коп. інфляційних збитків та 1 432 грн. 59 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 19.08.2016 року.

Суддя Ю.А.Джепа