РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016Справа №910/10057/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Хаус"

До Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

Про визнання відсутності прав, визнання недійсним та скасування рішення

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Карасова Н.В. від 23.08.16

від позивача: Банах О.Л. від 11.07.16

від відповідача: Харченко Р.І.

В судовому засіданні 31.08.2016, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

31.05.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Хаус" (надалі - позивач) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (надалі - відповідач) про визнання відсутності прав, визнання недійсним та скасування рішення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/10057/16, розгляд справи призначено на 22.06.2016.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016, представник відповідача з'явився та заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

22.06.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.08.2016.

В судове засідання, призначене на 01.08.2016, з'явились представники сторін.

01.08.2016 ухвалою суду продовжено строки розгляду справи на 15 днів та відкладено судове засідання на 10.08.2016.

10.08.2016 судове засідання не відбулося зв'язку із перебуванням судді Лиськова М.О. на лікарняному.

22.08.2016 ухвалою суду розгляд справи призначено на 29.08.2016.

В судове засідання, призначене на 29.08.2016, з'явились представники сторін.

Представник відповідача заявив повторно клопотання про залишення справи без розгляду з тих самих підстав, що і попереднє. Суд повторно відмовив в його задоволенні.

Представник відповідача заявив клопотання про колегіальний розгляд справи. Заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Питання щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції врегульовано статтею 15 Закону України № 2453-VІ "Про судоустрій України і статус суддів" від 07.07.2010 року. Даною нормою, зокрема, встановлено, що справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово або колегією суддів.

Законодавчий припис щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції кореспондується із частиною 1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України, згідно вимог якої справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Таким чином питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом з урахуванням категорії спору та обґрунтованості клопотання про призначення колегіального розгляду справи, а також з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність кожної конкретної справи.

Розглянувши доводи позивача про призначення колегіального розгляду справи № 910/10057/16 та матеріали вказаної справи не вбачається підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з такого.

Заява про призначення колегіального розгляду справи повинна бути обґрунтованою та мотивованою, повинні бути вказані конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи або про складність певної категорії спору. Заява також повинна бути підтверджена фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Із поданого клопотання про призначення колегіального розгляду справи вбачається, що заявник не навів жодної конкретної обставини на підтвердження складності справи або складності спору, не надав жодного доказу на підтвердження заяви, не зазначив жодного нормативного обґрунтування, обмежившись при цьому лише безпідставним проханням розглядати справу колегіально.

За наведених обставин справи не вбачається наявність підстав для задоволення заяви про колегіальний розгляд справи, оскільки заява позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

29.08.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 31.08.2016.

В судове засідання, призначене на 31.08.2016, з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (далі - Відповідач та/або РВ ФДМУ по м. Києву) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голден Хаус" (далі - Позивач та/або Товариство) укладено договір № 1296 купівлі-продажу спортивного комплексу стадіону «Старт» (далі - договір купівлі-продажу), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 26-28/4, що належав до державної власності, шляхом продажу за некомерційним конкурсом.

У відповідності до умов вказаного договору Товариство серед іншого взяло на себе зобов'язання здійснити реконструкцію об'єкта приватизації, зберігати профіль об'єкта приватизації, створити умови для забезпечення діяльності наявних спортивних полів, майданчиків та споруд, забезпечити можливість відвідування спортивних споруд громадянами тощо.

Відповідно до п.1.3. договору купівлі-продажу право власності на об'єкт приватизації переходить до Товариства з моменту сплати повної ціни придбаного об'єкта приватизації. Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 27 ЗУ «Про приватизацію державного майна» (далі - Закон про приватизацію), у редакції, що була чинною на момент укладення договору купівлі-продажу. На виконання зазначених умов договору купівлі-продажу та норм Закону про приватизацію платіжним дорученням № 88 від 21.08.2010р. Товариство перерахувало на користь Відповідача останній платіж за договором в сумі 7 337 573,33 грн. Платіж було проведено банком 25.08.2010р. Тобто з цієї дати об'єкт приватизації перейшов у власність Товариства. За Актом від 27.08.2010р. об'єкт приватизації було передано Товариству.

Набуття Позивачем права власності на спортивний комплекс "Стадіон "Старт" відбулося у визначеному чинним законодавством порядку, у відповідності з цілями приватизації та в інтересах територіальної громади м. Києва.

Відповідно до ст. 27 Закону про приватизацію орган приватизації здійснює контроль за виконанням зобов'язань за договором купівлі-продажу протягом терміну дії таких зобов'язань, який не повинен перевищувати п'ять років. Пунктом 5.7. договору купівлі-продажу встановлено аналогічний строк виконання зобов'язань - протягом 5 років з дати переходу права власності на об'єкт приватизації. Тобто, останнім днем виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу (останнім днем строку дії договору), а відтак і останнім днем здійснення Відповідачем контролю за виконанням зобов'язань за договором купівлі-продажу, - є 25.08.2015 року.

31.08.2015 р. Товариство отримало від Відповідача листа від 27.08.2015 р. № 30-03/8669 «Про надання документів про стан виконання умов договору купівлі-продажу від 23.07.2010 № 1296» (відправлений Відповідачем 28.08.2015 p.). Зазначеним листом було повідомлено Позивача, що відповідно до затвердженого графіка перевірок на III квартал 2015 року Відповідачем призначена перевірка виконання умов договору купівлі-продажу від 23.07.2010 № 1296. На виконання даного листа Товариству необхідно було надати документи.

11.09.2015 р. Товариство надало Відповідачу необхідні документи з довідками щодо виконання умов Договору купівлі-продажу.

Листом від 25.09.2015 р. № 30-03/9791 «Про направлення акта перевірки виконання умов договору купівлі-продажу № 1296 від 23.07.2010р.» РВ ФДМУ по м. Києву надіслало на адресу Позивача акт № 6 від 24.09.2015 року поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу спортивного комплексу «Стадіон «Старт» від 23.07.2010 року № 1296 (далі - Акт), який отримано Позивачем 02.10.2015 р. Акт було складено як результат поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу спортивного комплексу «Стадіон «Старт» та підписано головним спеціалістом відділу малої приватизації та договірного менеджменту РВ ФДМУ по м. Києву Голішевською JI.M.

Керуючись Порядком оскарження результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації у державному органі приватизації, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 7 квітня 2005 р. № 878 (далі - Порядок), Позивачем було оскаржено результати перевірки до РВ ФДМ України по м. Києву.

Відповідно до Порядку Позивачем 12.10.2015 за вих. № 13 було подано Заяву про оскарження результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації.

В подальшому, відповідно до вимог Порядку, Позивач 17.11.2015 звернувся із Заявою про незгоду з прийнятим рішенням за заявою про оскарження результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації (вих. № 19).

Листом № 30-03/08 від 04.01.2016 р. (отримано Позивачем 13.01.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення), Регіональне відділення ФДМ України по м. Києву повідомило, що Комісією з питань оскарження результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу прийнято рішення (протокол від 28.12.2015) про залишення без змін Акта № 6 від 24.09.2015 р. Копії протоколу до листа додано не було.

Позивач вважає дії Відповідача по проведенню вказаної перевірки, складанню Акта є незаконними. Вказане твердження позивач обґрунтовує наступним.

Законодавством, що було чинним на момент проведення перевірки, встановлено мораторій на проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами, у тому числі і органами приватизації.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71 -VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Застосоване у ньому поняття «контролюючі органи» стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності згідно з Законом України від 5 квітня 2007 року N 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства.

Відповідно до Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

До повноважень державних органів приватизації відноситься, зокрема: контроль виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» (чинною на дату проведення перевірки) затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до зазначеного переліку входить і Фонд державного майна України.

Отже, РВ ФДМУ по м. Києву належить до контролюючих органів, на які поширюються обмеження щодо проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців, а тому, перш, ніж проводити перевірку, Відповідач мав з'ясувати обсяг доходу Позивача, що не було фактично зроблено.

Варто зазначити, що Товариство у попередньому календарному році мало обсяг доходу до 20 мільйонів гривень (а саме, 192 560 грн.), що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, а тому перевірка повинна була здійснюватись виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.

Таким чином на думку позивача, у зв'язку з мораторієм на перевірки, РВ ФДМУ по м. Києву не мало права проводити перевірку виконання умов договору купівлі-продажу у 2015 році та складати акт. Проведення поточної перевірки Позивача здійснено Відповідачем безпідставно з перевищенням наданих йому законодавством повноважень.

Суд не може погодитись із вказаним твердженням позивача, з огляду на наступне. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №2112/14157-0-4-15/8.1 від 04.12.2015 щодо мораторію на проведення перевірок підприємств, фізосіб-підприємців контролюючими орна ганами вказаний Закон від 28 грудня 2014 року № 71-VIII направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

При цьому відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів -- центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 (далі - ДФС), Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів. Водночас інформуємо, що пунктом 8 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2015 року, було встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З огляду на поточну дату строк дії вказаної норми Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII закінчився.

Таким чином суд приходить до висновку, що на відносини, що виникли між позивачем та відповідачем дія маро торію не розповсюджувалась.

Також, позивач вказує на незаконність перевірки РВ ФДМУ по м. Києву у зв'язку з тим, що остання була здійснена поза граничним строком здійснення контролю за виконанням зобов'язань за договором купівлі-продажу.

25.08.2010 об'єкт приватизації перейшов у власність Товариства.

Відповідно до ст. 27 Закону про приватизацію Відповідач міг здійснювати контроль за виконанням зобов'язань за договором купівлі-продажу виключно протягом терміну дії таких зобов'язань, але не більше п'яти років. Пунктом 5.7. Договору встановлено аналогічний строк - протягом 5 років з дати переходу права власності на об'єкт приватизації. Враховуючи, що термін дії зобов'язань за договором купівлі-продажу сплив 25.08.2015 року, проведення Відповідачем поточної перевірки Позивача у вересні 2015 року, тобто поза межами встановленого законом п'ятирічного строку, є перевищенням Відповідачем наданих йому повноважень щодо здійснення державного контролю за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу.

Таким чином, на думку позивача станом на 24.09.2015р. (дата складання акта перевірки) у РВ ФДМУ по м. Києву були відсутні законні підстави для проведення вищезазначеної поточної перевірки з тих підстав, що граничний строк контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу сплив 25.08.2015р.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

"На підставі" - означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" - означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" - означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Разом з тим суд зазначає, що в акті № 6 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу спортивного комплекс «Стадіон «Старт» від 23.07.2010 № 1296 від 25.09.1015 перевірка здійснювалась за період до 26.08.2015 тобто в межах визначених договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 05.09.2016

Суддя М.О. Лиськов