ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"25" серпня 2016 р.Справа № 910/14630/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного підприємства "Рітас", м. Київ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Безлюдівка
про стягнення коштів в розмірі 38 898,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Рітас" звернувся до господарського суду мвста Києва із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення коштів в розмірі 38 898,02 гривень. Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду мвста Києва від 12.08.2016 року позовну заяву Приватного підприємства "Рітас" та додані до неї документи було направлено за підсудністю до господарського суду Харківської області

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив, що при зверненні з позовною заявою до суду заявник порушив вимоги п. 2 та п. 3 ст. 57 ГПК України, яка встановлює необхідність надання суду доказів, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами та доказів про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви" від 19.05.2011 року, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З наданого позивачем до господарського суду опису вкладення до цінного листа від 09.08.2016 року вбачається, що позивачем на адресу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було направлено лише позовну заяву про стягнення заборгованості. Тобто, в переліку документів опису вкладення до цінного листа, які мали були направлені на адресу відповідача, додані до позовної заяви документи не зазначається, що свідчить про те, що додатки до позовної заяви відповідачу не надіслані.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що вищенаведений опис вкладення у цінний лист є належним доказом на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1260/2012 від 17.09.2012р. "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, в якості доказу сплати судового збору в розмірі 1 450,00 грн. до позовної заяви позивачем додана копія платіжного доручення № 33 від 08.08.2016 року. З огляду на наведене, суд зазначає, що подана замість оригіналу копія платіжного доручення № 33 від 08.08.2016 року не є належним доказом сплати Приватним підприємством "Рітас" судового збору.

Як зазначено у п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів статті 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Виходячи з вищенаведених підстав та зазначених обставин, суд дійшов висновку про повернення позову без розгляду.

Суд звертає увагу заявника на те, що при повторному поданні позовної заяви, йому слід надати належні докази сплати судового збору (оригінал платіжного доручення), а також належні докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Керуючись ст. ст. 56, 57, п. п. 4, 6 ч.1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Приватного підприємства "Рітас" без розгляду.

Суддя Т.С. Денисюк

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).