РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Справа № 903/304/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" на рішення господарського суду Волинської області від 26.05.2016 року у справі № 903/304/16 (суддя Костюк С. В.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський

до Державного підприємства "Ковельське лісове господарство"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача ОСОБА_1 агентство лісових ресурсів України

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та передачі її належному землекористувачу

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю,

відповідача - ОСОБА_3В, за довіреністю,

третьої особи - ОСОБА_4, за довіреністю,

В судовому засіданні від 29.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський звернувся з позовом до господарського суду Волинської області в якому просив зобовязати ОСОБА_1 підприємство "Ковельське лісове господарство" усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:006:0174, шляхом припинення на останній господарської діяльності та здійснення її передачі в натурі належному землекористувачу КЕВ м. Володимир-Волинський.

Рішенням суду першої інстанції від 26.05.2016 року відповідний позов задоволено повністю. Зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером :05:006:0174, загальною площею 10011,619 га. за адресою Волинська обл., Ковельський район, Поворська сільська рада, шляхом припинення на ній господарської діяльності та передати її позивачу. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати. Підставою для оскарження рішення суду першої інстанції відповідач вказав неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 агентство лісових ресурсів України.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просила оскаржуване рішення скасувати та передати земельну ділянку належному землекористувачу.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи на стороні відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі. Просив оскаржуване рішення скасувати та передати земельну ділянку належному землекористувачу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 19.08.2013 року № 314 передано в постійне користування відповідачу по справі та затверджено технічну документацію із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі на території Поворської СР Ковельського району площею 10011,619 га. (кадастровий номер :05:006:0174).

Як вбачається з постанови Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року у справі № 803/1675/15, останньою визнано протиправним та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10011,619 га., кадастровий номер :05:006:0174, реєстраційний номер 21 за ДП "Ковельське лісове господарство".

На підставі зазначеної постанови, 13.10.2015 року державним реєстратором Ковельського міськрайонного управління юстиції внесено запис до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45603750 "Про скасування права постійного користування земельною ділянкою".

Як вбачається з витягу з наказу начальника Ковельського гарнізону № 6 від 29.02.2016 року за ДП "Львівський військовий лісокомбінат", як спеціально створеного лісогосподарського підрозділу Міністерства оборони України, закріплені лісові угіддя на території військового містечка № 72 (с. Поворськ, Ковельського району), в територію якого входить земельна ділянка загальною площею 10011,619 га., що перебувала в користуванні відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Волинської ОДА № 90 від 02.03.2016 року земельну ділянку площею 10011,619 га. (кадастровий номер :05:006:0174) надано у постійне користування Квартирно-експлуатаційному відділу міста Володимир-Волинський, без зміни меж та цільового призначення. Згідно п. 2 вказаного розпорядження зобовязано позивача виконувати обовязки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України.

На момент розгляду справи як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції, відповідне розпорядження № 90 від 02.03.2016 року є чинним.

ОСОБА_1 реєстратором Ковельського міськрайонного управління ОСОБА_5, на підставі зазначеного розпорядження, 24.03.2016 року внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з площею 10011,619 га., з кадастровим номером :05:006:0174 за позивачем.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, що підтверджено наявним в матеріалах справи протоколом огляду місця події від 18.03.2016 року, висновком від 21.03.2016 року.

Зважаючи на вказані обставини, позивач звернувся до відповідача з претензією про звільнення земельної ділянки та створення комісії з передачі в натурі даної земельної ділянки. Факт відповідного звернення підтверджується наявним в матеріалах справи листом від 04.04.2016 року №710, який відповідачем залишений без належного виконання.

У зв'язку з цим, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський звернувся з позовом до суду про зобовязання ДП "Ковельське лісове господарство" усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:006:0174, шляхом припинення на останній господарської діяльності та здійснення її передачі в натурі належному землекористувачу КЕВ м. Володимир-Волинський.

Рішенням від 26.05.2016 року суд першої інстанції відповідний позов задовольнив у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, врахувавши заперечення позивача, зазначені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як зазначено вище, факт реєстрації спірної земельної ділянки за позивачем підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В силу ч. 1 ст. 158 Земельного кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем по справі, згідно приписів ст. ст. 32, 33 ГПК України, повністю підтверджено факт використання відповідачем спірної земельної ділянки, яка згідно розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації № 90 від 02.03.2016 року надана у постійне користування позивачеві, на підставі якого за останнім зареєстровано право користування даною земельною ділянкою, а відтак, судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції, правомірно та обґрунтовано задоволено позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 26.05.2016 року у справі № 903/304/16 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.