ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2016 р.Справа № 916/48/16

за позовом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області

2. ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області

3. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 птахофабрика

4. Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРЕГС

про визнання таким, що втратив чинність державного акту

Головуючий суддя Власова С.Г.

Суддя Волков Р.В.

Суддя Малярчук І.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю №269 від 14.01.2016р.;

Від відповідача: ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області: не з'явився

Від відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 птахофабрика: не з'явився

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області: не з'явився

Від відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 птахофабрика: ОСОБА_4 за довіреністю № б/н від 21.12.2015р.

Від відповідача ТОВ „УКРЕГС: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 11.01.2016р. за вх. № 51/16 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області та ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області, згідно з яким просить суд визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, виданий ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 21.02.1996р., колективному сільськогосподарському підприємству „ОСОБА_1 птахофабрика в частині земель сільськогосподарського призначення площею 188 га пасовищ, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно та площею 356,5 га, що не підлягали паюванню, з яких: 124,6 га - під господарськими будівлями і дворами, 53,9 га під господарськими шляхами і прогонами, 23,2 га - землі тимчасової консервації, 147,3 га - полезахисні лісові смуги, 4,8 га - інші захисні насадження, 0,2 га - чагарники, 2,5 га яри.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.01.2016р. справу № 916/48/16 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 13.01.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

28.01.2016р. за вх. № 1997/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення по справі, у відповідності до яких Відповідач ОСОБА_1 районна державна адміністрація Одеської області зауважує, що скасування Державного акту на право колективної власності на землю призведе до автоматичного віднесення цих земель до земель державної власності. Відповідач просить суд здійснити заходи, які направлені на виключення можливого порушення прав громадян у разі такого скасування. Крім того, просить суд провести судове засідання, яке призначене на 27.01.2016р., за відсутністю представника відповідача.

03.02.2016р. за вх. № 2521/16, 24.02.2016р. за вх. №4598/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення, згідно з якими Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Комінтернівського району Одеської області просить суд позов задовольнити, а також просить розглянути справу за відсутністю представника відповідача, про що також зазначено у заяві за вх. № 4603/16 від 24.02.2016р.

03.03.2016р. за вх. № 5574/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення, згідно з якими Позивач зауважує, що визнання Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1 таким, що втратив чинність ніяким чином не зачіпатиме права громадян членів КСП „ОСОБА_1 птахофабрика, які не оформили право власності на пай відповідно до норм чинного законодавства, оскільки вони мають право отримати сертифікат на право на земельну ділянку (пай), який є документом підтверджуючим право на пай та ін.

Ухвалою суду від 10.03.2016р. до участі у справі залучено іншого відповідача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 птахофабрика.

18.03.2016р. за вх. № 6791/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення, згідно з якими Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Комінтернівського району Одеської області просить суд позов задовольнити, а також просить розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 05.04.2016р. до участі у справі залучено іншого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРЕГС.

16.05.2016р. за вх. № 12140/16 господарський суд Одеської обдасті одержав додаткові пояснення Позивача.

19.05.2016р. за вх. № 2-2656/16 СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика звернулася до господарського суду Одеської області з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ТОВ „УКРЕГС на Постанову апеляційного господарського суду від 31.03.2016р. по справі № 32/17-3653-2011. Відповідач зауважує, що 04.12.2015р. Приватним підприємством „Агенція з реалізації проблемних активів Технореал було проведено аукціон з продажу майна боржника СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика. У відповідності до Повідомлення про результати проведення аукціону, інформація про який міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України, а також на офіційному сайті Вищого господарського суду України, аукціон визнано таким, що відбувся. Вказане майно, яке складається з будівель, споруд, обладнання автотранспорту, які знаходяться на землях СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика, було продано ТОВ „УКРЕГС, про що зазначено в ухвалах суду по справі №32/17-3653-2011.

Проте, на даний час, результати аукціону з продажу майна боржника СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика, який відбувся 04.12.2015р., визнані недійсними Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2016р. у звязку з чим ТОВ „УКРЕГС звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою з метою оскарження даної Постанови.

26.05.2016р. за вх. № 2-2826/16 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить суд визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, виданий ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 21.02.1996р., колективному сільськогосподарському підприємству „ОСОБА_1 птахофабрика в частині земель сільськогосподарського призначення площею 188 га пасовищ, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно та площею 231,9 га, що не підлягали паюванню, з яких: 53,9 га під господарськими шляхами і прогонами, 23,2 га - землі тимчасової консервації, 147,3 га - полезахисні лісові смуги, 4,8 га - інші захисні насадження, 0,2 га - чагарники, 2,5 га яри.

Ухвалою суду від 31.05.2016р. продовжений строк вирішення спору по даній справі на 15 днів, у звязку з задоволенням відповідного клопотання представника відповідача.

Ухвалою суду від 07.06.2016р. провадження у даній справі зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2016р. по справі № 32/17-3653-2011.

06.07.2016р. за вх. № 2-3562/16 Відповідач СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про поновлення провадження у даній справі у звязку з тим, що касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2016р. по справі № 32/17-3653-2011 розглянуто та Постановою Вищого господарського суду України по справі № 32/17-3653-2011 від 15.06.2016р. скаргу задоволено, Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2016р. скасовано.

12.07.2016р. провадження у справі № 916/48/16 поновлено у звязку з усуненням обставин, які зумовили зупинення.

Ухвалою суду від 26.07.2016р. справу призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

На підставі Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.07.2016р. визначено наступний склад колегії суддів для розгляду справи № 916/48/16: головуючий суддя Власова С.Г., судді Волков Р.В., Малярчук І.А.

Ухвалою суду від 27.07.2016р. дану справу прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Власова С.Г., суддя Волков Р.В., суддя Малярчук І.А.

08.08.2016р. за вх. № 19593/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення, згідно з якими Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Комінтернівського району Одеської області просить суд задовольнити позовні вимоги, а також розглядати справу за відсутністю представника відповідача.

Позивач підтримує позовні вимоги (зменшення) з підстав, які викладені у позові, поясненнях, заяві про зменшення позовних вимог та просить суд визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, виданий ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 21.02.1996р., колективному сільськогосподарському підприємству „ОСОБА_1 птахофабрика в частині земель сільськогосподарського призначення площею 188 га пасовищ, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно та площею 231,9 га, що не підлягали паюванню, з яких: 53,9 га під господарськими шляхами і прогонами, 23,2 га - землі тимчасової консервації, 147,3 га - полезахисні лісові смуги, 4,8 га - інші захисні насадження, 0,2 га - чагарники, 2,5 га яри (згідно з експлікацією, а/с 39, том 1).

Відповідач ОСОБА_1 районна державна адміністрація Одеської області свою позицію виклав у поясненнях, в яких зазначив, що скасування Державного акту на право колективної власності на землю призведе до автоматичного віднесення цих земель до земель державної власност.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Комінтернівського району Одеської області позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у поясненнях та просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 птахофабрика проти позову заперечуж, проте письмового відзиву до суду не надало.

Відповідачу ТОВ „УКРЕГС про час і місце судових засідань повідомлений належним чином, проте у судові засідання не зявився та витребуваних доказів не надав.

У судовому засіданні від 18.08.2016р. за участю представника Відповідача ОСОБА_5 птахофабрика оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне:

У відповідності до Рішення VIII сесії XXII скликання від 21.02.1996р. ОСОБА_2 сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству „ОСОБА_1 птахофабрика землю в межах згідно з планом площею 5949,23 га, про що КСП „ОСОБА_1 птахофабрика видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1 (а/с 27-28, том 1).

У відповідності до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КАПО „ОСОБА_1 птахофабрика на території ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області загальна площа земель, які передані у колективну власність, становить 5949,2 га; згідно з завданням на складання Схеми кількість громадян, які одержали сертифікати на право на земельну ділянку 1495 чол. (а/с 32,том 1).

У пояснювальній записці до схеми поділу земель зауважено, що до земель, які не підлягають паюванню віднесені землі під пасовищами, виробничими будівлями і дворами, господарськими шляхами, лісонасадженнями і іншими несільськогосподарськими угіддями на площі 523,2 га, які повинні використовуватися сумісно.

Відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999р. № 1529/99 „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом в т.ч. забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями; забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай); забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). У ході реалізації положень цього Указу, інших актів Президента України щодо реформування колективних сільськогосподарських підприємств та створення приватних (приватно-орендних) сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, які засновуються на приватній власності, а також під час укладення договорів оренди земельних часток (паїв) виходити з того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою.

З огляду на реформування аграрного сектору економіки, Колективне сільськогосподарське підприємство „ОСОБА_1 птахофабрика (КСП „ОСОБА_1 птахофабрика) змінило організаційно-правову форму на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 птахофабрика, яке являється правонаступником КСП „ОСОБА_1 птахофабрика, що підтверджується Архівною довідкою № 01/03 від 05.01.2015р., яку видано Районним державним архівом ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області. Крім того, у Довідці зазначено про початок процесу ліквідації СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика з 04.01.2011р. (а/с 53, том 1).

Позивач відзначає, що у даному випадку до СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика не перейшли права та обовязки КСП „ОСОБА_1 птахофабрика в частині користування землею на підставі вищевказаного Державного акту, оскільки у відповідності до ст. 5 Земельного кодексу України (чинний на момент передачі землі у колективну власність) земля, на праві колективної власності могла належати виключно громадянам України. Крім того, як вбачається з Указу Президента України від 03.12.1999р. № 1529/99 відносини права колективної власності на землю припиняються з моменту ліквідації відповідних субєктів права колективної власності на землю та не допускають правонаступництва.

Крім того, Позивач зазначає, що за результатами паювання землі сільськогосподарського призначення загальною площею 5402,8 га, що підлягали паюванню перейшли у приватну власність членів кооперативу на підставі відповідних сертифікатів та державних актів , а землі, які не підлягали поділу і повинні використовуватися сумісно, фактично перебувають у колективній власності КСП „ОСОБА_1 птахофабрика, що припинило господарську діяльність. Водночас, на сьогодні, право колективної власності не передбачено діючим законодавством.

У відповідності до листа ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 02/14-07 від 05.01.2016р. Виконком інформує, що з земель колективної власності КСП „ОСОБА_1 птахофабрика 193, 21 га не розпайовані землі.

З огляду на норми чинного законодавства України, у державній власності знаходяться всі землі України, крім земель комунальної та приватної власності; право державної власності на землю набувається та реалізується державою через відповідні органи, у даному випадку розпорядником земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Одеської області є Головне управління Держгеокадастру.

Крім того, у позовній заяві зауважено, що частина земельних ділянок КСП „ОСОБА_1 птахофабрика на теперішній час фактично знаходяться у користуванні ТОВ „Агро Південь-1, а саме 145,03 га ріллі (а/с 58, том 1).

Отже, враховуючи невизначеність правового статусу спірних земельних ділянок, у звязку з наявністю Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, Позивач не має можливості забезпечити відповідну охорону земель, надати у користуванняя землю, а також місцевий бюджет не отримує належну плату за землю.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно з Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворено в т.ч. Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

У відповідності до п.4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Одеській області, яке затверджено Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015р. № 26, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Одеської області.

Земельний кодекс України від 18.12.1990 № 561-XII (втратив чинність з 01.01.2002), Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 № 1540-У1 (втратив чинність з 01.01.2004) та Закон України Про власність від 07.02.1991 № 697-ХІІ (втратив чинність з 20.06.2007) визначали такі форми власності, як приватна, колективна та державна.

Згідно з ст. 5 Земельного кодексу від 18.12.1990р. земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 30 Земельного кодексу України (чинний на сьогодні) земельні ділянки державної і комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ст. 78 Земельного кодексу України земля може знаходитися у державній, комунальній або приватній власності.

Отже, право колективної власності, на сьогодні, не передбачено чинним законодавством України.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що Колективне сільськогосподарське підприємство „ОСОБА_1 птахофабрика (КСП „ОСОБА_1 птахофабрика), якому було надано у колективну власність землю площею 5949,23 га (частина земель підлягає паюванню, а 523,2 га не підлягають паюванню) згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, змінило організаційно-правову форму на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 птахофабрика, яке являється правонаступником КСП „ОСОБА_1 птахофабрика.

У відповідності Указу Президента України від 03.12.1999р. № 1529/99 „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом в т.ч. забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями; забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай); забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Отже, враховуючи ліквідацію субєктів права колективної власності, у відповідності до Указу Президента України від 03.12.1999р. № 1529/99, відносини права колективної власності на землі припиняються та автоматичний перехід прав власності на землі у порядку правонастуцпництва не допускається.

З огляду на викладене, до СТОВ „ОСОБА_1 птахофабрика як правонаступника субєкта права колективної власності, права та обовязки на земельні ділянки, які були передані у колективну власність на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, не перейшли.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (із змінами та доповненнями) з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватному власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У розділі 10 „ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Земельного кодексу України передбачено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 16,17 ).

Враховуючи ліквідацію субєктів права колективної власності, гарантування права на отримання земель громадянам - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) державних актів на право власності на землю, які підлягають розпаюванню, господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності. Суд зауважує, що визнання акту нечинним не порушує права громадян, яким була надана земля у колективну власність яка підлягає розпаюванню, на отримання земельних ділянок у власність.

Втім, на сьогодні, землі, які не підлягають поділу та мають використовуватися сумісно, а також не підлягають паюванню фактично знаходяться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства „ОСОБА_1 птахофабрика, яке припинило господарську діяльність.

З огляду на викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що Позивачем обраний правильний спосіб захисту свого права як державного органу, у власності якого перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно положень ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволеня позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 13-11-1, виданий ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 21.02.1996р., Колективному сільськогосподарському підприємству „ОСОБА_1 птахофабрика в частині земель сільськогосподарського призначення площею 188 га пасовищ, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно та площею 231,9 га, що не підлягали паюванню, з яких: 53,9 га під господарськими шляхами і прогонами, 23,2 га - землі тимчасової консервації, 147,3 га - полезахисні лісові смуги, 4,8 га - інші захисні насадження, 0,2 га - чагарники, 2,5 га яри

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

„ОСОБА_1 птахофабрика (67541, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Першотравневе, вул. Миру, буд. 1, ) на користь Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,18, 13-й поверх, ) судовий збір в сумі 344 (триста сорок чотири) грн. 50 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕГС (65091, м. Одеса, вул. Комітетська, 24-Б, ) на користь Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,18, 13-й поверх, ) судовий збір в сумі 344 (триста сорок чотири) грн. 50 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області ( 67500, Одеська обл., смт Комінтернівське, пр-т 40 річчя Визволення,1, ) на користь Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,18, 13-й поверх, ) судовий збір в сумі 344 (триста сорок чотири) грн. 50 коп.

6. Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Комінтернівського району Одеської області (67541, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Першотравневе, вул. Миру,4, ) на користь Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,18, 13-й поверх, ) судовий збір в сумі 344 (триста сорок чотири) грн. 50 коп.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 серпня 2016 р.

Головуючий суддя С.Г. Власова

Суддя Р.В. Волков

Суддя І.А. Малярчук