ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р.Справа № 916/1263/15-г
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

(склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №653 від 29.08.2016р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.08.2016р.)

секретар судового засідання Максіміхіна Ю.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 31.08.2016р.:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт

на рішення господарського суду Одеської області

від 18 липня 2016 року

по справі № 916/1263/15-г

за позовом: Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт

до відповідача: Державного підприємства Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів

про стягнення 355038,04 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 31.08.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. по справі №916/1263/15-г (суддя Смелянець Г.Є.) частково задоволено позовні вимоги Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт до Державного підприємства Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів про стягнення 355038,04 грн., з позивача на користь відповідача стягнуто: основний борг у сумі 324753,045 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6494,36 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено з посиланням на те, що позивачем не пропущений строк позовної давності щодо звернення до суду за захистом свого порушеного права на отримання від відповідача заборгованості за договором поруки в сумі 324753,45 грн., при цьому, оскільки заборгованість відповідача в сумі 324753,45 грн. виникла на підставі укладеного між сторонами договору поруки, а відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо наявності цього боргу, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу. Поряд з тим, місцевий господарський суд встановив, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 30284,59 грн. позивачем пропущений з урахуванням п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Державне підприємство Миколаївський морський торговельний порт звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. по справі №916/1263/15-г в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 30284,59 грн. пені, мотивуючи це тим, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, скаржник зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

19.08.2016р. від Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

В судове засідання 31.08.2106р. представники сторін не зявились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 11.08.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2005р. між ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт (Замовник) та ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів (ОСОБА_2) укладено договір № 21 СП-116/220705 на проведення днопоглиблювальних робіт по реконструкції підхідного каналу ДП „ДБМТП (далі - договір), відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязується виконати днопоглиблювальні роботи на підхідному каналі ДП „ДБМТП (розтрубі) самовідвізним землесосом з транспортуванням вилученого ґрунту у підводний відвал на відстань до 6 км, згідно простої документації та виданому Замовником технічному завданню, в обсязі 200000 м.куб., а Замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи у відповідності з проектною документацією, виданому Замовником технічному завданню та згідно з умовами договору.

За положеннями п. 11.1., п.11.2. договору останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2005р. У разі якщо на момент закінчення строку дії договору сторонами не виконанні будь-які взаємні зобовязання договір продовжує діяти до виконання сторонами всіх взаємних зобовязань і проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 4.1. договору приймання Замовником робіт, виконаних ОСОБА_2 за календарний місяць, виконуються шляхом підписання повноважними представниками Замовника і ОСОБА_2 виконаних робіт за формою Ф-2 із зазначенням обєму вилученого ґрунту та Довідки про вартість виконаних робіт. Акт приймання за формою Ф-2 та Довідка складаються не пізніше 30 числа кожного календарного місяця на підставі виконавчих промірів, підписуються Замовником протягом трьох робочих днів з дати вручення, яка письмово підтверджується сторонами. Підписані обома сторонами ОСОБА_2 за формою Ф-2 та Довідка є підставою для оплати робіт згідно зі ст. 5 даного договору.

Відповідно до п.5.1. договору для підготовки до виконання днопоглиблювальних робіт за договором, Замовник до початку виконання робіт перераховує на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 250000 грн., які зараховуються як оплата ОСОБА_2 за виконання днопоглиблювальних робіт.

Оплата за виконані роботи виконується Замовником на підставі підписаних обома сторонами ОСОБА_2 виконаних робіт за формою Ф-2 та Довідки про вартість виконаних робіт, не пізніше трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку на оплату, встановлену в протоколі узгодження договірної ціни на днопоглиблювальні роботи. Рахунок може бути виставлений тільки після підписання акту (п. 5.2 договору).

Пунктом 5.4. договору встановлено, що остаточний розрахунок на виконані роботи по останньому ОСОБА_2 повинен бути виконаний не пізніше 5-ти днів з моменту виставлення рахунку.

Як свідчать матеріали справи, у Протоколі узгодження договірної ціни до договору від 22.07.2005р. №21СП-116//220705 на днопоглиблювальні роботи по реконструкції підхідного каналу ДП „ДБМТП, який підписаний сторонами 22.07.2005р. встановлено вартість робіт за договором, в т.ч. вартість розробки ґрунту, вилученого і відвезеного у підводний відвал на відстань до 6 км по ціні 14,50 грн. за 1 кв.м.

Додатковою угодою до вказаного договору, яка підписана сторонами 26.12.2005р. було змінено умови щодо вартості розробки ґрунту, вилученого і відвезеного у підводний відвал на відстань до 6 км по ціні 16,73 грн.

Матеріали справи свідчать, що 08.08.2005р. між ДП „Дніпро-Бузький МТП (Поручитель) з однієї сторони, ПП „МТН (Кредитор) з другої сторони та Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів (Управління) з третьої сторони укладений договір поруки № 080805/4 (далі - договір поруки), згідно з яким по договору між Кредитором та Управлінням від 19.10.1998р. №МП-10-98 на підставі заявок Управління та рахунків Кредитора, Кредитор зобовязався поставити Управлінню дизельне паливо та паливно мастильні матеріали (ПММ) в кількості та вартості, вказаних в рахунку, а також в терміни, вказані в заявці Управління. Рахунок на оплату ПММ та заявка є невідємною частиною договору. Управління зобовязалось оплатити Кредитору поставлені ПММ по цінам, вказаним в рахунку, протягом трьох банківських днів, з моменту отримання ПММ (п.1.1 договору).

Відповідно до умов п. 1.2. договору поруки Поручитель зобовязався відповідати перед Кредитором за виконання зобовязань Управлінням, у разі невиконання або неналежного виконання Управлінням цих зобовязань.

За положеннями п. 1.3. договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором лише в обсязі зобовязань Управління по оплаті ПММ, які використані виключно для забезпечення проведення днопоглиблювальних робіт по договору між Управлінням та поручителем від 22.07.2005 №21СП-116/220705.

Передбачене цим договором зобовязання Поручителя перед Кредитором обмежуються сплатою суми основного боргу в розмірі не більше 900000 грн. (п.2.1 договору поруки).

Поручитель не відповідає перед Кредитором за сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків ( п. 2.2 договору поруки).

Згідно з п. 3.1. договору поруки Управління протягом одного дня з дати подачі заявки кредитору на поставки ПММ зобовязане повідомити Поручителя та надати оригінал заявки. При отриманні від Кредитора рахунку на оплату заявлених ПММ, а також при отриманні ПММ Управління протягом одного дня з дати отримання зобовязане повідомити Поручителя та надати йому завірену копію рахунку, протягом трьох днів завірену копію видаткової накладної на ПММ. Кредитор протягом одного дня з дати отримання від Управління заявки на поставку ПММ зобовязаний повідомити Поручителя та надати йому завірену копію заявки (п. 3.2 договору поруки). При виставлені Управлінню рахунку на оплату ПММ, а також при поставці ПММ Кредитор протягом одного дня зобовязаний повідомити Поручителя та надати йому завірену копію рахунку, а протягом трьох днів завірену копію видаткової накладної на ПММ (п. 3.3 договору поруки). У разі порушення Управлінням умов виконання зобовязань, Управління і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У цьому випадку Кредитор має право вимагати виконання зобовязань як з Управління так і від Поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (п.3.4 договору поруки).

Відповідно до п. 3.5. договору поруки Управління зобовязане протягом одного дня з дати виконання зобовязань письмово повідомити Поручителя про виконання зобовязань Управлінням із зазначенням дати, суми, форми виконання та доданням завірених копій документів, що підтверджують таке виконання.

При направленні вимоги Поручителю Кредитор зобовязаний вказати у вимозі номер та дату заявки Управління, номер та дату рахунку, витратної накладної на ПММ (п. 3.6. договору поруки).

Управління протягом одного дня з дати виникнення простроченої заборгованості за ПММ зобовязане підтвердити існування заборгованості, вказати шляхи погашення заборгованості, зазначити номер та дату заявки Управління, номер та дату рахунку, по якому існує прострочена заборгованість (п. 3.7. договору поруки).

Згідно з п.3.8. договору після виконання Поручителем зобовязання, Кредитор повинен протягом трьох днів з дати виконання Зобовязання вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок Управління (рахунок, витрату накладну на ПММ).

Відповідно до умов п.3.9. договору до Поручителя, який виконав зобовязання Управління, переходять усі права Кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

За положеннями п.5.1. договору поруки за несвоєчасне виконання грошових зобовязань сторона, яка прострочила, сплачує стороні одержувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

У додатковій угоді до договору поруки, яка підписана між сторонами 16.09.2005р. сторони домовилися викласти п.2.1. тристороннього договору поруки від 08.08.2005р. №080805/4 в новій редакції: „Передбачене цим договором зобовязання Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми основного боргу в розмірі не більше 2250000 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, у матеріалах справи наявний договір багатократного продажу №МП-10-98 від 19.10.1998р., укладений між ПП „МТН (Продавець) і ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів (Покупець), згідно з яким Продавець зобовязується поставити, а Покупець оплатити технічні масла вітчизняних виробників, або їх аналоги ведучих іноземних фірм, відповідно специфікацій і графіків поставок (додаток №1).

Матеріали справи свідчать, що на виконання договору поруки ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт здійснено оплату поставлених ПП „МТН МПП в сумі 2241 178,76 грн., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями №1002 від 23.08.2005р. на суму 353854,36 грн., №1001 від 23.08.2005р. на суму 57357 грн., №1044 від 01.09.2005р. на суму 10915,20 грн., № 1100 від 09.09.2005 р. на суму 454885,20 грн., № 1175 від 26.09.2005р. на суму 466919,20 грн., № 1322 від 26.10.2005 р. на суму 433910,40 грн., № 1321 від 26.10.2005р. на суму 49904,40 грн., № 1394 від 14.11.2005р. на суму 413433 грн.

Крім того, к вбачається з матеріалів справи, між ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт і ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів проведено зарахування однорідних вимог на суму 1916 425,31 грн. При цьому, вказаний борг виник у ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт за роботи, що виконані ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів згідно з договором про проведення днопоглиблювальних робіт по реконструкції підхідного каналу ДП „ДБМТП №21СП-116/220705.

07.02.2006р. між ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт і ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів підписаний акт звірки розрахунків, згідно з яким заборгованість ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів за договором поруки становить 324753,45 грн.

На підставі наказу Міністерства транспорту та звязку України від 01.08.2008р. №972 „Про реорганізацію ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт, ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт реорганізовано шляхом приєднання до ДП „Миколаївський морський торговельний порт та встановлено, що ДП „Миколаївський морський торговельний порт є правонаступником усіх прав та обовязків ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р. порушено провадження у справі № 2/6-08-285 про банкрутство ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

04.08. 2009р. у газеті Урядовий курєр № 139 (4045) опубліковано оголошення про порушення провадження у справі № 2/6-08-285 про банкрутство ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.06.2010р. у справі № 2/6-08-285 ДП „Миколаївський морський торговельний порт визнано кредитором ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів з грошовими вимогами до боржника у сумі 429372,94 грн., до якої увійшла і сума основного боргу в розмірі 324753,45 грн. за договором поруки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі про банкрутство ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів припинено, припинено також і дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Вказана ухвала набрала законної сили 29 грудня 2014 року після її апеляційного перегляду.

Позивач зазначає, що припинення провадження у справі про банкрутство відповідача призвело до порушення його прав, оскільки визнана судом у справі про банкрутство заборгованість не була стягнута за судовим рішенням, а відповідно не може бути предявлена до виконання.

Вказані обставини стали підставою звернення ДП „Миколаївський морський торговельний порт до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів 355038,04 грн., з яких 324753,45 грн. основний борг та 30284,59 грн. пеня.

Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У ст. 556 Цивільного кодексу України встановлено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

За правилами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 324753,45 грн., яка виникла на підставі укладеного між сторонами договору поруки, натомість, відповідачем не надано жодних заперечень щодо наявності вказаного боргу чи доказів його оплати.

Як свідчать матеріали справи, 18.05.2015р. ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів подало до місцевого господарського суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності.

За положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. а відповідно до п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно з ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як стверджує позивач, про порушення свого права щодо оплати відповідачем боргу за договором поруки він дізнався 01.01.2006р., з моменту закінчення строку дії договору поруки.

Отже, з 01.01.2006р. почався перебіг строку позовної давності, який повинен був закінчиться 01.01.2009р. (загальна кількість днів 1095).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2006р. між сторонами підписаний акт звірки розрахунків, яким відповідач фактично визнав наявність боргу за договором поруки. Таким чином, з вказаної дати відбулося переривання позовної давності, а її перебіг почався спочатку.

При цьому, строк позовної давності вже становив 2 роки 327 днів (загальна кількість днів 1057), оскільки вимогами ч.2 ст.264 Ц Цивільного кодексу України передбачено, що час, який минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В даному випадку до переривання строку позовної давності минуло 38 днів з 01.01.2006р. по 07.02.2006р.

Відповідно до п.2 ч.1,ч.3 ст.263 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до статей 1, 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції, чинній до 19 січня 2013 року) мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

28.01.2008р. господарським судом Одеської області порушено провадження у справі № 2/6-08-285 про банкрутство відповідача і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, про що винесено відповідну ухвалу.

04.08.2009р. у газеті „Урядовий курєр № 139 (4045) опубліковано оголошення про порушення провадження у справі № 2/6-08-285 про банкрутство відповідача.

03.06.2010р. у справі № 2/6-08-285 ДП Миколаївський морський торговельний порт визнано кредитором ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів з грошовими вимогами до боржника у сумі 429372,94 грн., до якої увійшла і сума основного боргу в розмірі 324 753,45 грн. за договором поруки.

Таким чином, зазначеною ухвалою визнано кредиторські вимоги ДП Миколаївський морський торговельний порт, що є підтвердженням існування заборгованості, яка мала бути погашена в порядку та черговості, визначених законодавством.

Проте, ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі про банкрутство ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів припинено, припинено також і дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Ця ухвала набрала законної сили 29.12.2014р. після її апеляційного перегляду.

Отже, з 28.01.2008р. перебіг строку позовної давності був зупинений. До моменту зупинення строку позовної давності з 07.02.2006р. по 28.01.2008р. минув 1 рік і 11 днів (загальна кількість днів 719). З 29.12.2014р. перебіг строку позовної давності поновлений і до його закінчення залишилися 338 днів. Як свідчить штам господарського суду Одеської області, з позовом до суду ДП „Миколаївський морський торговельний порт звернулося 25.03.2015р., тобто в межах строків позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що позивачем не пропущений строк позовної давності щодо звернення до суду за захистом свого порушеного права на отримання від відповідача заборгованості за договором поруки в сумі 324753,45 грн.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 324753,45 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивачем також заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача 30284,59 грн. пені.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Як вбачається з розрахунку пені, здійсненого позивачем, пеня нарахована відповідачу з 06.01.2006р. по 06.07.2006р.

Враховуючи ті обставини, що з позовом до суду ДП „Миколаївський морський торговельний порт звернулося 25.03.2015р., а також те, а позивачем не обґрунтовано належним чином наявність поважних причин пропуску строку позовної давності щодо стягнення з відповідача пені, колегія суддів приходить до висновку, що строк позовної давності щодо стягнення пені позивачем пропущено.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки обґрунтовують поважність причин пропуску строку позовної давності щодо стягнення суми основного боргу, яка входила до грошових вимог позивача як кредитора у справі про банкрутство, а не нарахованої пені.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. по справі №916/1263/15-г без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. по справі №916/1263/15-г залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 02.09.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Ліпчанська Н.В.