ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2016 р.Справа № 916/1068/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Максіміхіна Ю.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 17.08.2016:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідачів: ОСОБА_2 (Виконавчий комітет Одеської міської ради), ОСОБА_3 (КП "Житлово-комунальний сервіс "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ")

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.07.2016

по справі № 916/1068/16

за позовом: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"

до відповідачів: Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ", Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради

про стягнення 20500 грн.

У судовому засіданні 17.08.2016 згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" (далі позивач, ДП ОМТП, Порт) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про солідарне стягнення з Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ" (далі відповідач-1, КП ЖКС "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ, Підприємство), Департаменту міського господарства Одеської міської ради (далі відповідач-2, Департамент), Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (далі відповідач-3, Адміністрація), Виконавчого комітету Одеської міської ради (далі відповідач-4, Виконком) на користь позивача грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, у розмірі 20500,00 грн.

Позов обґрунтований безпідставним перерахуванням Портом коштів у розмірі 20500,00 грн. на рахунок відповідача-1, оскільки були відсутні рішення комісії про необхідність здійснення ремонтних робіт та відповідне рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради про джерела фінансування і термін виконання робіт, у тому числі із залученням в установленому порядку коштів підприємств, установ і організацій, які передають житловий фонд у комунальну власність.

У правове обґрунтування позову ДП ОМТП послалось, зокрема, на ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.07.2016 (суддя Бездоля Д.О.) у позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що зобовязання сплатити вказані кошти виникло у позивача саме на підставі гарантійного листа від 07.02.2014 № 47/7-16, в якому Порт гарантував відшкодування витрат на проведення ремонтних робіт гуртожитку у розмірі 50% від суми, вказаної в акті обстеження даної будівлі. Даний гарантійний лист позивача не є відкликаним та позивачем не подано суду доказів, що дія цього гарантійного листа є припиненою, а тому відсутні підстави вважати, що сплачені позивачем спірні грошові кошти є безпідставно набутими відповідачами. Також суд зазначив, що позивач платіжним дорученням від 17.11.2014 № 2924 сплатив спірні кошти саме відповідачу-1, а тому немає підстав вважати, що відповідачі 1-4 мають солідарний обовязок з повернення цих коштів позивачу.

Не погодившись з рішенням суду, ДП ОМТП звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування та недоведеність обставин справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначив, що гуртожиток № 3 по вул. Приморській, 59, м. Одеси при передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси не потребував проведення капітального ремонту, а отже, відповідно до Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» були відсутні правові підстави компенсації відповідачу-1 позивачем 50 % на проведення поточних ремонтних робіт у цьому гуртожитку.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване судове рішення - скасувати, задовольнивши позов у повному обсязі. Представники відповідачів - Виконавчого комітету Одеської міської ради та КП "Житлово-комунальний сервіс "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ" просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Департамент міського господарства Одеської міської ради та Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями з відмітками підприємства поштового звязку про вручення поштових відправлень названим вище відповідачам, не скористались своїм процесуальним правом прийняти учать у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1 та відповідача - 4, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що наказом Міністерства інфраструктури України від 30.10.2013 № 847 Про передачу гуртожитку ДП "Одеський морський торговельний порт у комунальну власність приписано ДП ОМТП передати у комунальну власність територіальної громади м. Одеси гуртожиток № 3, який розташовується на земельній ділянці площею 787,7 кв.м, кадастровий номер: :05:00:0015, за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 59.

21.11.2013 комісія у складі, призначеному наказом КП ЖКС "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ від 07.11.2013 № 111, за участю представників позивача, здійснила огляд технічного стану гуртожитку за адресою: вул. Приморська, 59, м. Одеса, за результатами якого був складений акт, в якому комісія визначила, що необхідно здійснити ремонт сходових кліток гуртожитку орієнтовною вартістю 3,0 тис. грн., коридору орієнтовною вартістю 6,0 тис. грн., покрівлі орієнтовною вартістю 10,0 тис. грн., ремонт д/х, в/к, оголовків орієнтовною вартістю 2,0 тис. грн. та встановити індивідуальні прилади обліку електроенергії орієнтовною вартістю 20,0 грн., а всього - на 41,0 тис. грн.

У подальшому комісією, створеною згідно рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.04.2011 № 143, визнано технічний стан гуртожитку за вказаною адресою задовільним та складено акт приймання передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси гуртожитку з вбудованою котельнею, з інженерними мережами та зовнішніми інженерними мережами, що розташовані у м. Одеса за адресою: вул. Приморська, 59, який був затверджений рішенням Виконкому від 30.10.2014 № 267.

Листом від 15.01.2014 № 01-13/159 Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Порту з проханням розглянути питання стосовно усунення недоліків, визначених за результатами обстеження вказаного гуртожитку або відшкодувати 50 % грошових коштів на проведення ремонтних робіт. Про прийняте рішення департамент просив повідомити позивача та надати гарантійний лист відповідачу-4.

ДП ОМТП надав гарантійний лист від 07.02.2014 № 47/7-16, в якому гарантував відшкодування витрат на проведення ремонтних робіт гуртожитку за вищевказаною адресою у розмірі 50% від суми, відображеної в акті обстеження даної будівлі.

30.10.2014 на підставі рішення Виконкому від 30.10.2014 № 267 позивачем та відповідачем-1 був затверджений акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) гуртожитку, а 31.10.2014 наказом позивача № 560 приписано передати цей гуртожиток з балансу Порту на баланс Підприємства.

На підставі рахунку КП ЖКС "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ від 12.11.2014 № 12/11-2014 та власного розпорядження від 17.11.2014 позивач платіжним дорученням від 17.11.2014 № 2924 сплатив відповідачу-1 в якості компенсації вартості ремонтних робіт 20500,00 грн., що підтверджується вказаним платіжним дорученням та визнається сторонами.

За твердженням Підприємства, сплачені позивачем кошти були витрачені відповідачем-1 на закупівлю приладів обліку електроенергії, на підтвердження чого останнім надано платіжне доручення від 17.05.2016 № 793.

Порт звернувся до КП ЖКС "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ, Департаменту, Адміністрації та Виконкому з претензією № 20/1-2289 від 18.12.2015 з проханням повернути грошові кошти у сумі 20500,00 грн., яка залишена без задоволення, що зумовило звернення ДП ОМТП до господарського суду з вказаним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 4-2 Закону України „Про передачу обєктів права державної та комунальної власності видатки, пов'язані з капітальним ремонтом обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури, що передаються в комунальну власність (крім видатків, пов'язаних з капітальним ремонтом обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури, які передаються в комунальну власність відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), відшкодовуються з бюджету Автономної Республіки Крим, обласних, районних бюджетів, бюджетів міст Києва та Севастополя, бюджетів районів у містах та бюджетів місцевого самоврядування за рахунок коштів, передбачених у відповідних бюджетах на ці цілі, та пайової участі підприємств, господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у розмірі по 50 відсотків суми витрат, необхідних для проведення капітального ремонту цих об'єктів. Обсяг витрат визначається комісією з питань передачі об'єктів. Порядок залучення і використання коштів або інших матеріальних активів підприємств, господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що спрямовуються на капітальний ремонт обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури, визначається в договорах, які укладаються між підприємствами, господарськими товариствами, створеними у процесі приватизації (корпоратизації), та відповідними органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891, комісія з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність визначає технічний стан житлового будинку та об'єктів комунального призначення, що його обслуговують, відповідно до правил оцінки фізичного зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом. Якщо житловий будинок та об'єкти комунального призначення, що його обслуговують, відповідно до висновків цієї комісії визнані такими, що потребують ремонту, орган, який утворив комісію, приймає рішення про джерела фінансування і термін виконання робіт, у тому числі з залученням в установленому порядку коштів підприємств, установ і організацій, які передають житловий фонд у комунальну власність.

Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, вказаною статтею передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, так як отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання).

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як вбачається з матеріалів справи, при передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси гуртожиток за адресою: вул. Приморська, 59, м. Одеса не потребував капітального ремонту, тому Виконавчий комітет Одеської міської ради не приймав рішення про джерела фінансування і термін виконання робіт, у тому числі з залученням в установленому порядку коштів підприємств, установ і організацій, які передають житловий фонд у комунальну власність.

Як вище згадувалось, в матеріалах справи наявний лист Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 15.01.2014 № 01-13/159, який містить саме прохання відповідача-2 до позивача розглянути питання стосовно усунення недоліків, визначених за результатами обстеження згаданого вище гуртожитку або відшкодувати 50% грошових коштів на проведення ремонтних робіт. Про прийняте рішення Департамент просив повідомити позивача та надати гарантійний лист відповідачу-4. Будь-які претензії або вимоги відповідачів до позивача щодо сплати коштів для ремонту гуртожитку у матеріалах справи відсутні.

ДП ОМТП на свій розсуд прийняло рішення видати гарантійний лист від 07.02.2014 № 47/7-16, в якому гарантувало відшкодування витрат на проведення ремонтних робіт даного гуртожитку у розмірі 50% від суми, вказаної в акті обстеження даної будівлі, тобто 20500,00 грн.

Відтак, судова колегія вважає, що саме на підставі цього гарантійного листа у позивача виникло зобовязання сплатити кошти на ремонт гуртожитку. Портом не надано жодних доказів того, що даний гарантійний лист позивача є відкликаним або що дія цього гарантійного листа є припиненою, а тому підстави вважати, що сплачені позивачем спірні грошові кошти є безпідставно набутими відповідачем-1 або іншими відповідачами, відсутні.

Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Колегія суддів зауважує, що за платіжним дорученням від 17.11.2014 № 2924 позивач сплатив спірні кошти саме відповідачу-1, тому позовні вимоги про стягнення спірних коштів солідарно зі всіх відповідачів є безпідставними.

Доводи, викладені Портом в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 06.07.2016 відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства, а відтак, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.07.2016 по справі № 916/1068/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано 22.08.2016.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Я.Ф. Савицький