ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.08.16 Справа № 904/8168/15

За позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Транспортно-Експедиторська компанія", м. Одеса

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача-1: ОСОБА_1 - представник за дов. № 007 від 01.02.16

від відповідача-2: ОСОБА_2 - представник за дов. від 16.08.2016 № 13

ОСОБА_3 - представник за дов. від 08.04.2016 № 10

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Одеська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" про стягнення 10298545, 22 грн. основного боргу, 215727, 11 грн. пені, 20903, 60 грн. трьох відсотків річних, 1022, 99 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням ТОВ "ПІК "Енерго-Інвест" своїх зобов'язань за договором оренди вантажних вагонів № ОД/М-13-522дню від 05.06.2013 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 12.10.2015 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Транспортно-Експедиторська компанія".

09.10.2015 відповідач-1 подав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки зобов'язання з оплати за договором покладено на третю особу - ТОВ "Українська Транспортно-Експедиторська компанія", а тому відповідач у справі - ТОВ "ПІК "Енерго-Інвест" є неналежним відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 залучено до участі у справі в якості відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Транспортно-Експедиторська компанія", розгляд справи відкладено на 17.11.2015.

09.11.2015 відповідач-2 надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить суд визнати його неналежним відповідачем у справі, оскільки за договором оренди вантажних вагонів № ОД/М-13-522 від 05.06.2013 не передбачено відповідальність безпосереднього виконавця за зобов'язаннями боржника.

17.11.2015 відповідач-1 подав доповнення до відзиву, в яких вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вважає належним відповідачем у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Транспортно-Експедиторська компанія". Також, до даних доповнень відповідач-1 додав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд зобов'язати ДП "Одеська залізниця" надати до суду оригінали та копії документів згідно переліку.

В судовому засіданні 17.11.2015, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 09.12.2015 та зобов'язано представника позивача надати до наступного судового засіданні документи, зазначені у клопотанні відповідача-1. Після перерви розгляд справи продовжено.

В судовому засіданні 09.12.2015, яке розпочалось об 11:00 год., відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 09.12.2015 о 15:30 год. Після перерви розгляд справи продовжено.

09.12.2015 відповідач-1 подав доповнення до відзиву, в яких просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки у спірному договорі, зокрема, пункті 3.2 договору не визначено строк оплати орендної плати, а лише встановлено порядок розрахунку (обчислення) розміру орендної плати. Тому, сторони у спірних правовідносинах шодо сплати орендних платежів повинні керуватись положенням ст. 530 ЦК України. Однак, позивач не направляв на адресу відповідача-1 вимоги щодо сплати орендних платежів по договору, у зв'язку з чим відсутній факт прострочення прострочення сплати орендних платежів за спірним договором. Також, відповідач-1 зазначив, що посилання відповідача-2 на ст. 258 ЦК України є безпідставним, оскільки після укладання угоди про порядок розрахунків, підписання відповідачем-2, отримання податкових накладних та відображення їх у бухгалтерському і податковому обліку, зобов'язання по оплаті за договором покладаються виключно на відповідача-2.

У доповненні до відзиву позивач просив суд здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та залучити правонаступника ДП "Одеська залізниця".

В судовому засіданні 09.12.2015 представник відповідача-1 вимогу про фіксування судового процесу та про заміну позивача правонаступником не підтримав.

В судовому засіданні 09.12.2015 представники позивача та відповідача-2 подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 розгляд спору продовжено на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 09.12.2015 відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 14.12.2015. Після перерви розгляд справи продовжено.

В подальшому у судових засіданнях, на підставі клопотання відповідача-1, відповідно до ч. 7 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснювався запис судової справи № 904/8168/15 за допомогою технічних засобів, а саме: автоматизованої системи "Документообіг господарських судів". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер № 1001172BA19489.

Розглянувши клопотання відповідача-1 про заміну позивача Державного підприємства "Одеська залізниця" правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця", суд відмовив у його задоволенні, оскільки відповідачем-1 не доведено факту припинення Державного підприємства "Одеська залізниця". Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 14.12.2015, ДП "Одеська залізниця" знаходиться в процесі припинення за рішенням засновників з 16.07.2014. (том 4 арк. с. 107-108).

14.12.2015 відповідачем-2 надано доповнення до відзиву, в якому він просив визнати його неналежним відповідачем у справі.

14.12.2015 відповідач-1 надав клопотання про призначення судової економічної експертизи, у зв'язку з тим, що розрахунки позивача за позовом надані некоректно та незрозуміло, а також у справі відсутні докази оплати за договором оренди ТОВ "Українська Транспортно Експедиторська Компанія".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 призначено судову економічну експертизу. Проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставлені наступні питання:

- чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах Державного підприємства "Одеська залізниця" розрахунок заборгованості Державного підприємства "Одеська залізниця" за договором оренди вантажних вагонів № ОД/М-13-522 дню від 05.06.2013, з урахуванням угоди від 07.07.2015 про порядок розрахунків за договором оренди вантажних вагонів, за період 01.04.2015 до 01.08.2015 в частині нарахування суми оренди, пені, 3% річних умовам за договором оренди вантажних вагонів № ОД/М-13-522 дню від 05.06.2013 з урахуванням здійсненних платежів ТОВ "Українська Транспортно-Експедиторська Компанія" ?

- якщо ні, то який він має бути?

- чи підтверджується бухгалтерськими та первинними документами обов'язок ТОВ "Українська Транспортно-Експедиторська Компанія" по оплаті за період 01.04.2015 по 01.08.2015 за договором оренди вантажних вагонів № ОД/М-13-522 дню від 05.06.2013 р., з урахуванням угоди від 07.07.2015 про порядок розрахунків за договором оренди вантажних вагонів.

- якщо ні, то який він має бути?

Провадження у справі було зупинено.

18.12.2015 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких зазначає, що належним відповідачем у справі є відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" та просить визнати відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська транспортно - експедиторська компанія" неналежним відповідачем у справі № 904/8168/15.

03.02.2016 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області з Дніпропетровського НДІСЕ надійшов лист № 09/6452/53/324 від 20.01.16 з копіями рахунків на оплату вартості судово-економічної експертизи.

Відповідно до ухвали суду від 14.12.2015 попередня оплата вартості судової експертизи була покладена на позивача ДП "Одеська залізниця" у розмірі 50 відсотків, та на відповідачів ТОВ "ПІК "Енерго Інвест" та ТОВ "УТЕК" по 25 відсотків, з подальшим розподілом судових витрат у відповідності з вимогами ст. 49 ГПК України.

Листами Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.16 сторонам у справі надіслані рахунки на оплату попередньої вартості судової експертизи.

24.02.2016 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області з Дніпропетровського НДІСЕ надійшло клопотання судового експерта ОСОБА_4 № 09/6452/53/738 від 16.02.2016 про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи.

03.03.2016 Господарським судом Дніпропетровської області на адресу Дніпропетровського НДІСЕ надіслано лист з проханням про повернення справи 904/8168/15, для витребування документів згідно клопотання експерта.

16.03.2016 справа 907/8168/15 повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області .

В судовому засіданні 11.04.2016 представник позивача подав докази надсилання витребуваних експертом документів на адресу Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В судовому засіданні 11.04.2016 представник відповідача-1 подав витребувані клопотанням експерта документи для залучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду від 11.04.2016 провадження у справі зупинено, а справу направлено до Дніпропетровського НДІСЕ.

18.07.2016 справа 907/8168/15 повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області разом з висновком судово-економічної експертизи.

Ухвалою суду від 26.07.2016 провадження у справі № 904/8168/15 поновлено з 22.08.2016 та її розгляд призначено на 22.08.2016.

03.08.2016 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про заміну сторони у справі в порядку процесуального правонаступництва внаслідок реоганізації, в якому він просить замінити позивача- Державне підприємство "Одеська залізниця" його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця".

19.08.2016 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позову, з огляду на наступне.

Висновок експерта, підтверджує неясність та незрозумілості розрахунку заборгованості. У зв'язку з тим, що відповідач не має доступу ані до свого особового рахунку №: 1171724, ані до особового рахунку ТОВ «УТЕК» № 1498663 у ЄТЕХПД, тому не має можливості відслідковувати реальні обставини та факти щодо списання коштів за відповідними договорами.

Відповідач-1 має можливість відслідковувати суми які позивач списує з особового рахунку ТОВ «УТЕК» тільки на підставі накопичувальних карток, що складаються позивачем та направлялися безпосередньо ТОВ «УТЕК», але не направлялись на адресу відповідача-1. Тобто відповідач-1 не може провести звіряння взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем-2 без отримання таких накопичувальних карток, що складаються позивачем.

Позивачем та відповідачем-1 були складені розрахунки розміру орендної плати, але як встановлено експертом, суми орендної плати визначені в розрахунках між позивачем та відповідачем-1 не відповідають сумам встановленим у накопичувальних картках, які направлялись відповідачу-2, та відповідно сумам які списувались з особового рахунку відповідача-2.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цінного листа з ухвалою суду (арк. с. 201 том 6).

У судовому засіданні 22.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача-1 та відповідача-2, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2013 між Державним підприємством "Одеська залізниця" (далі - позивач, орендодавець та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди вантажних вагонів №ОД/М-13- 522дню (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування на засадах оренди 500 зерновозів з довготривалого запасу для перевезення вантажів, передбачених Правилами.

В оренду передаються вагони з довготривалого запасу, що потребують капітально відновлювального ремонту з продовженням терміну експлуатації на 6 років. Акти передачі складаються на станції приписки (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору орендна плата за перший (базовий) місяць оренди визначається за результатами конкурсу і складає 118 грн. (без ПДВ) на добу за один вагон, але не менше 10 % на рік від вартості вагону визначеної шляхом незалежної оцінки, з урахуванням відновлювального ремонту.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Розрахунки проводяться щодекадно. Остаточний розрахунок (коригування інфляції) проводиться не пізніше 15-го числа наступного місяця за звітним, з урахуванням індексу інфляції. Сторони узгодили розмір передплати розрахунку орендної плати на 10 діб.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу-1, а відповідач-1 прийняв зерновози вагони у кількості 500 штук (арк. с. 56-193 том 1).

07.07.2015 між Державним підприємством "Одеська залізниця", Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю Українська транспортно-експедиторська компанія " (далі - відповідач-2, платник) було укладено угоду про порядок розрахунків за договором оренди вантажних вагонів від 05.06.2013 № ОД/М-13-522дНЮ (арк. с. 53).

У вищевказаній Угоді сторони погодили наступне.

Орендар та платник за погодженням із орендодавцем дійшли згоди щодо покладення обов'язку орендаря щодо сплати орендної плати за договором оренди вантажних вагонів від 05.06.2013 № ОД/М-13-522дНЮ на платника. Сплата Платником орендної плати, визначеної пунктом 1 цієї Угоди, здійснюється шляхом списання коштів з рахунку платника №1498663 у ЄТехПД. Строк (термін) виконання, розмір й інші умови зобов'язання із сплати орендної плати невизначені цією Угодою визначаються договором. Орендодавець зобов'язується прийняти виконання зобов'язання, визначеного пунктом 1 цієї Угоди, запропоноване за орендаря платником. Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони цієї Угоди встановили, що її умови застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.06.2014.

Як зазначає позивач, відповідач-1, починаючи з 01.04.2015, відповідно до п. 3.2 договору, не сплачував орендну плату за користування зерновозами, у зв'язку з чим у нього станом на 01.08.2015 утворилась заборгованість у розмірі 10298545, 22 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно п. 1. ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до п. 4 ст. 286 ГК України, строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1-2 статті 528 ЦК України встановлено. що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Таким чином, оскільки обов'язок відповідача-1 як боржника за договором не було виконано відповідачем-2, то відповідач-1 повинен сам виконати цей обов'язок, у відповідно ст. до ч. 1-2 ст. 528 ЦК України.

Отже, позовні вимоги позивача до відповідача-2 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за спірним договором з відповідача-1 суд зазначає наступне.

За результатами комплексного аналізу змісту п. 3.1. та 3.2 у їх сукупності, суд дійшов висновку, що п. 3.1 встановлює розмір орендної плати за один вагон за перший базовий місяць, а п 3.2 встановлює алгоритм та порядок нарахування орендної плати за всі передані вагони за певний проміжок часу і передбачає обов'язкове корегування такої орендної плати на індекс інфляції.

Тому, речення "Остаточний розрахунок (коригування інфляції) проводиться не пізніше 15-го числа наступного місяця за звітним, з урахуванням індексу інфляції" слід розуміти як вчинення арифметичних дій по обчисленню орендної плати за всіма вагонами за звітний місяць і корегування такої орендної плати на індекс інфляції.

Отже, суд вважає, що позивач дійшов помилкового висновку, що п. 3.2 договору регулює строки внесення орендної плати.

Порядок внесення орендної плати встановлено в пункті 3.4 договору. Так, згідно п. 3.4 оплата належних залізниці платежів здійснюється шляхом списання коштів з рахунку орендатора у ЕТехПД.

При цьому, договором не врегульовано порядок та строки внесення орендної плати у випадку відсутності коштів на рахунку орендатора у ЕТехПД. Тому, фактично договором не встановлено строк (термін) виконання відповідачем зобов'язання по внесенню орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 14 передбачено, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 призначено судову економічну експертизу.

Судовим експертом під час проведення комплексної судово-економічної експертизи № 6452/6453-15 за матеріалами господарської справи № 904/8168/15 також встановлено, що умовами договору № ОД/М-13-522дНЮ від 05.06.2013 не визначено дати, з якої плата за оренду вагонів вважається простроченою (арк. с. 161 том 6).

Власне, внаслідок цієї неврегульованості між сторонами і виник цей спір.

Оскільки як встановлено судом вище, сторони у спірному договорі не встановили строк здійснення оплати за користування зерновозами, то до правовідносин сторін щодо строку сплати орендних платежів слід застосовувати положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів звернення позивача до відповідача-1 із вимогою щодо сплати заборгованості за користування зерновозами у сумі 10298545, 22 грн. за період з 01.04.2015 по 31.07.2015, сторонами до суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд не вбачає порушення відповідачем-1 строків сплати орендних платежів за користування зерновозами, згідно договору.

Право на позов - це право особи звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу.

Тому, цей позов подано передчасно.

Крім того, слід зазначити, що внаслідок неправильного тлумачення пункту 3.2 договору, сторони припустились суттєвих порушень порядку обчислення розміру орендної плати.

Внаслідок цього, станом на день розгляду цієї справи неможливо встановити точний розмір заборгованості за заявлений період, що також зазначено у висновку комплексної судово-економічної експертизи № 6452/6453-15 за матеріалами господарської справи № 904/8168/15 (арк. с. 147-164 том 6).

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості зі сплати орендних платежів за користування зерновозами у розмірі 10298545, 22 грн. за період з 01.04.2015 по 31.07.2015.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів пені у сумі 215727, 11 грн., трьох відсотків річних у розмірі 20903, 60 грн. та інфляційних втрат у сумі 1022, 99 грн., суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги щодо стягнення суми заборгованості за оренду зерновозів у розмірі 10298545, 22 грн., у задоволенні якої судом відмовлено.

Щодо клопотання Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про заміну позивача у справі - Державного підприємства "Одеська залізниця" його правонаступником ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Пунктом 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" визначено, що ст. 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошення померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного Кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 25 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам ч. 2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до пунктів 1, 2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця"; товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця"; товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Згідно заключного передавального акту від 01.12.2015, правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків Державного підприємства "Одеська залізниця" після його реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (арк. с. 198том 6).

Отже, слід дійти висновку, що позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" є правонаступником Державного підприємства "Одеська залізниця".

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 22, 33-34, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" про заміну позивача у справі - Державне підприємство "Одеська залізниця" його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" задовольнити.

Замінити позивача у справі - Державне підприємство "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ідентифікаційнйи код 01071315) його правонаступником - Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ідентифікаційний код 40081200).

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.08.2016

Суддя ОСОБА_5