ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 року Справа № 904/3671/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

за участю сторін:

від ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ": Пархоменко О.Л., довіреність №176 від 08.12.2015 р., представник;

від боржника: Шпак В.І., посвідчення №1856 від 14.09.2010 р., представник;

від УПФУ: Перекопська Т.І., довіреність №626/01/33 від 19.04.2016 р., представник;

від УПФУ: Коваль О.В., довіреність №159/14/16 від 05.04.2016 р.;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р.

(щодо розгляду клопотання розпорядника майна Константінова І.М. за № 3671 від 04.04.2016р. про оголошення в розшук та накладення арешту)

у справі № 904/3671/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС", м. Дніпропетровськ,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі №904/3671/15 (суддя Калиниченко Л.М.) клопотання розпорядника майна Константінова І.М. за № 3671 від 04.04.2016р. про оголошення в розшук та накладення арешту задоволено частково.

Зобов'язано Головний сервісний центр МВС України оголосити у розшук, внести до відповідних пошукових баз даних (в тому числі з включенням до системи "Відеоконтроль-Рубіж") транспортні засоби, які зареєстровані за банкрутом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" згідно переліку, вказаному в ухвалі від 07.04.2016р. (а.с.74-78, т.3).

Зобов'язано Головний сервісний центр МВС України повідомити про результати розшуку господарський суд Дніпропетровської області та розпорядника ТОВ "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" арбітражного керуючого Константінова І.М.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, відмовити розпоряднику майна Константінову І.М. у задоволенні клопотання за № 3671 від 04.04.2016р. про оголошення в розшук та накладення арешту на майно боржника.

Скаржником зазначено, що оскаржувану ухвалу місцевим судом винесено на підставі ст.ст.66, 86 ГПК України, ст..2, ч.3 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", хоча вказані статті не надають повноважень господарському суду на стадії розпорядження майном боржника вживати заходів щодо розшуку майна боржника.

Крім того скаржником зазначено, що повноваження господарського суду щодо забезпечення вимог кредиторів передбачені положеннями ч.1 ст.18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), відповідно до яких господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів. Серед зазначених в ч.1 ст.18 Закону заходів забезпечення вимог кредиторів, відсутні заходи, які б були тотожними або подібними заходам у вигляді оголошення майна боржника в розшук.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін. Крім того, кредитор посилається на положення ст.18, ч.3 ст.22 Закону, згідно яких господарський суд за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою має право вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, крім передбачених заходів, також можуть вчиняти і інші заходи для збереження майна боржника. Отже, як зазначає кредитор, господарський суд не позбавлений можливості застосовувати інші заходи, які за переконанням суду, є необхідними у даному випадку. Обов'язки, які покладають на розпорядника майна, згідно ч.3 ст.22 Закону, в тому числі і застосування заходів для захисту майна боржника, передбачені для того, щоб зберегти майно боржника та запобігти істотним матеріальним втратам для боржника під час проведення процедури розпорядження.

У відзиві на апеляційну скаргу розпорядник майна Константінов І.М. просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін. Крім того, зазначено, що відповідно до положень ч.3 ст.22 Закону, на розпорядника майна покладається обов'язки, в тому числі і щодо застосування заходів для захисту майна боржника для його збереження та запобігання істотним матеріальним втратам для боржника під час проведення процедури розпорядження майном.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.16р. господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС", визнано безспірні грошові вимоги кредитора до боржника на суму 28 872 321, 21 грн., введено процедуру розпорядження майном строком до 23.05.16р., призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Константінова І.М., призначено попереднє засідання на 07.04.16р.

27.01.16р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду розміщено оголошення за № 27666 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС", введення процедури розпорядження майном та призначенням розпорядником майна арбітражного керуючого Константінова І.М.

07.04.16р. ухвалою господарського суду затверджений реєстр вимог кредиторів.

07.04.16р. до господарського суду від розпорядника майна Константінова І.М. надійшло клопотання про оголошення в розшук та накладення арешту на транспортні засоби, що належать на праві власності боржнику.

Вказана заява обґрунтована наступним.

09.02.2016 року голові ліквідаційної комісії ТОВ "АТП "МАКСІМУС" Барановському М.В. направлено повідомлення-вимога про наслідки введення процедури розпорядження майном боржника та зобов'язано до 29.02.2016 року надати вичерпну інформацію про майно боржника та грошові кошти, в тому числі, що знаходяться у третіх осіб, фінансово-господарську документацію (копії), що характеризує фінансовий стан підприємства за період 2013 -2016 рік для аналізу фінансово-господарської діяльності боржника та проведення інвентаризації майна з визначенням його вартості.

Зазначена вимога Барановським М.В. не виконана, будь який контакт з ним відсутній, за юридичною адресою: м. Дніпропетровськ, АНД район, вул. Прогресивна, буд. 1, кв. 69 підприємство не знаходиться, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського РУЮ про повернення виконавчого документи стягувачеві від 05.06.2015 року.

Відповідно до листа Головного управління статистики у Дніпропетровській області №09-25/472 від 25.02.2016 року останню фінансову звітність суб'єкта малого підприємства ТОВ "АТП "МАКСІМУС" надавало на адресу органів державної статистці за І квартал 2013 року, І півріччя 2013 року та 2013 рік.

Відповідно до листа ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №3440/10/04-61-08-01 від 22.02.2016 року остання податкова звітність банкрутом надана за 2013 рік, а саме декларація з податку на прибуток з нульовим показником.

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС України № 31/27-692 від 28.03.2016р., згідно відомостей, які містяться у базі даних регіонального сервісного центру у м. Києві та базі даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України за ТОВ "АТП "МАКСІМУС" зареєстрована 21 одиниця транспортних засобів згідно переліку, та вказано місце розташування гаража за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Магнітогорська, 1.

З метою встановлення місця знаходження автотранспорту боржника, 29.03.2016 року здійснений виїзд за адресою гаража в м. Києві по вул. Магнітогорьска,1. Виїздом встановлено, що за адресою: 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 знаходиться ВАТ "Київхімволокно". Автотранспорт, який належить ТОВ "АТП "МАКСІМУС" не встановлено.

З огляду на вказане та у зв'язку з тим, що фінансово-господарська діяльність боржника не проводиться з 2013 року, місце знаходження підприємства, керівника та автотранспорту не відомо, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів боржника та його кредиторів, розпорядник майна у клопотанні просив суд оголосити в розшук, накласти арешт та затримати транспортні засоби, що належать на праві власності ТОВ "АТП "МАКСІМУС" згідно переліку вказаному у відповідному клопотанні.

Ухвалою господарського суду від 07.04.2016р. клопотання розпорядника майна Константінова І.М. за № 3671 від 04.04.2016р. про оголошення в розшук та накладення арешту задоволено частково.

Зобов'язано Головний сервісний центр МВС України оголосити у розшук, внести до відповідних пошукових баз даних (в тому числі з включенням до системи "Відеоконтроль-Рубіж") транспортні засоби, які зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" згідно переліку, вказаному в ухвалі.

Зобов'язано Головний сервісний центр МВС України повідомити про результати розшуку господарський суд Дніпропетровської області та розпорядника ТОВ "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" арбітражного керуючого Константінова І.М.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції ухвали про порушення провадження по справі, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як встановлено ч.1 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів

Згідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний вживати заходів для захисту майна боржника.

Відповідно до ст..18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

У відповідності до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Рішення є законним тоді, коли воно прийняте у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п.1 абз.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду №6 від 23.03.2012 року).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. не можна визнати такою, що відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий зобов'язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Частиною 3 ст. 98 вищевказаного Закону України визначено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

В матеріалах справи міститься лист Головного сервісного центру МВС України № 31/27-692 від 28.03.2016р. з додатками щодо відомостей, які містяться у базі даних регіонального сервісного центру у м. Києві та базі даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, в яких зазначено,що за ТОВ "АТП "МАКСІМУС" зареєстрована 21 одиниця транспортних засобів згідно переліку, та вказано власника та адресу власника транспортних засобів: м. Київ, Шевченківський район, вул..Дорогожицька, буд.10, гараж L113179, м.Київ, Деснянський район, вул. Магнітогорська, 1 ( т.3, а.с.- 56-57).

До клопотання арбітражного керуючого Константінова І.М. про оголошення в розшук та накладення арешту була надана довідка про перевірку адреси ( т.3, а.с.- 60). Відповідно до змісту даної довідки, арбітражним керуючим, з метою встановлення місцезнаходження автотранспорту боржника, 29.03.2016 року здійснено виїзд за адресою гаража в м.Києві по вул..Магнітогорській, 1, і автотранспорту, який належить ТОВ «АТП «Максімус» не встановлено.

З огляду на викладене, колегія апеляційної інстанції вважає передчасними висновки господарського суду щодо часткового задоволення клопотання арбітражного керуючого Константінова І.М., оскільки перевірка місцезнаходження майна боржника була здійснена не за адресою власника майна, яка зазначена відповідно до відомостей, які містяться у базі даних регіонального сервісного центру у м. Києві та базі даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, а саме - м. Київ, Шевченківський район, вул..Дорогожицька, буд.10, гараж L113179, м.Київ, Деснянський район, вул. Магнітогорська, 1 ( т.3, а.с.- 56-57).

Таким чином, довідка арбітражного керуючого Константінова І.М. від 29.03.2016 року про перевірку адреси, не є належним та допустимим доказом, який дає беззаперечні висновки про відсутність транспортних засобів, які належать боржнику, за адресами зазначеними у базі даних регіонального сервісного центру у м. Києві та базі даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 07.04.2016 року на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов передчасних висновків щодо зобов'язання Головного сервісного центру МВС України оголосити у розшук, внести до відповідних пошукових баз даних (в тому числі з включенням до системи "Відеоконтроль-Рубіж") транспортні засоби, які зареєстровані за банкрутом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" згідно переліку, та повідомити про результати розшуку господарський суд Дніпропетровської області та розпорядника ТОВ "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" арбітражного керуючого Константінова І.М.

Доводи скаржника про неправильне застосування норм матеріального права, а саме ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, проте не спростовують висновку про передчасність прийняття ухвали про оголошення в розшук транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "МАКСІМУС" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. (щодо розгляду клопотання розпорядника майна Константінова І.М. за №3671 від 04.04.2016р. про оголошення в розшук та накладення арешту) у справі №904/3671/15 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі №904/3671/15 - скасувати.

В задоволенні клопотання розпорядника майна Константінова І.М. за № 3671 від 04.04.2016р. про оголошення в розшук та накладення арешту на транспортні засоби боржника - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 29.08.2016 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов