УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.08.2016Справа № 910/15688/16

Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши матеріали за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма В.Ю." про розірвання договору та повернення державного майна,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма В.Ю." про розірвання договору оренди нерухомого майна від 19 травня 2006 року № 3144 та зобов'язання повернути державне нерухоме майно загальною площею 366,00 м2, розміщене в будівлі головного вокзалу за адресою: м. Київ, Привокзальна площа, 1. Крім того, позивач подав до суду клопотання, в якому просив відстрочити сплату судового збору за подання вказаного позову до ухвалення рішення у даній справі.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а тому підлягає поверненню з посиланням на статтю 63 ГПК України з огляду на наступне.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 3 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 44 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 1 вересня 2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2016 року - 1378 гривень.

Отже, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 1 вересня 2015 року), повинно бути сплачено за подання до господарського суду: 1) позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206700 грн.); 2) позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378 грн.).

У той же час статтею 8 Закону унормовано, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищезазначених імперативних приписів чинного законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, в порядку статті 33 ГПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі - Постанова).

Обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач посилався на здійснення неналежного фінансування Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та надав, в якості доказів, виписку по рахунках станом на 10 серпня 2016 року.

При розгляді наданих позовних матеріалів судом встановлено, що датою подачі позивачем позовної заяви до Господарського суду міста Києва є 26 серпня 2016 року, що підтверджується відбитком вхідного штампу канцелярії суду, проставленим на першій сторінці даної заяви. Отже, на час подачі позовної заяви - 26 серпня 2016 року, позивачем не надано відомості про стан своїх рахунків у банках та інформацію про відсутність відповідних коштів для оплати судового збору.

Як вже зазначено вище, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Зважаючи на вищезазначені законодавчі приписи, самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Такої ж правової позиції дотримується Пленум Вищого господарського суду України у пункті 3.1 його Постанови.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з чим у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також Пленум Вищого господарського суду України у пункті 2.22 своєї Постанови зазначив, що у разі неподання заявником належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, позовна заява повертається господарським судом з підстав, передбачених вищенаведеною нормою Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Слід також зазначити, що за частиною 3 статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, а також повторному зверненню із заявою про звільнення від сплати судового збору в разі подання належних доказів, які підтверджують скрутний майновий стан позивача.

Керуючись ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Повернути дану позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Суддя Є.В. Павленко