Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

30 серпня 2016 року Справа № 927/719/16

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут",

вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021

адреса для листування: просп. Миру, 53, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Замглайська селищна рада,

провул. Заводський, смт. Замглай, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15005

Про стягнення 24153,87грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1/253 від 29 січня 2016 року);

відповідача: ОСОБА_2 голова Замглайської селищної ради.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" подано позов до Замглайської селищної ради про стягнення 24153,87грн. боргу, в тому числі 18760,65грн. заборгованості по оплаті вартості газу, 1050,59грн. інфляційних втрат, 347,53грн. 3% річних та 3995,10грн. пені відповідно до умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-БО-Ч 50523 від 09 листопада 2015 року.

Ухвалою суду від 17 серпня 2016 року розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 30 серпня 2016 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав, просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

09 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (далі постачальник) та Замглайською селищною радою (далі споживач) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-БО-Ч50523 (надалі договір), відповідно до умов якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 8-16).

Згідно з п.3.6, 3.9 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаними постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним/газотранспортним підприємством відповідно до пункту 2.5 розділу 2 договору; акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Відповідно до п.4.1, 4.2 договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; ціна за 1000,00куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування, розподіл, податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки становить 8980,6800грн., в т.ч. ПДВ - 1496,7800грн.

Позивач на виконання умов договору у період листопад 2015 року поставив відповідачу, а відповідач прийняв природний газ кількістю 2,089 куб.м., вартістю 18760,65грн., про що свідчить акт приймання-передачі (а.с. 17).

Згідно з умовами п.4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду, крім оплати вартості послуг з постачання суб'єктами господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (виходячи з обсягу природного газу, що використовуються для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб'єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води). У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 1 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, вартість поставленого природного газу за листопад місяць 2015 року в сумі 18760,65грн. не оплатив.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно от. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем заявлено до стягнення 1050,59грн. інфляційних втрат за період з грудня 2015 року по червень 2016 року, 347,53грн. 3% річних за період з 02 грудня 2015 року по 14 липня 2016 року та 3995,10грн. пені за період з 02 грудня 2015 року по 01 червня 2016 року.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.2 договору сторони передбачили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем взятих на себе зобовязань щодо розрахунків за поставлений природний газ, враховуючи ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити частково в сумі 22156,32грн., в тому числі 18760,65грн. заборгованості по оплаті вартості газу, 1050,59грн. інфляційних втрат, 347,53грн. 3% річних та 1997,55грн. пені, зменшивши суму пені на 50%.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1378,00грн.

Керуючись ст. 22, 33, 34, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Замглайської селищної ради (провул. Заводський, смт. Замглай, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15005, ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; адреса для листування: просп. Миру, 53, м. Чернігів, 14000, , р/р №0 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647) 18760,65грн. заборгованості по оплаті вартості газу, 1050,59грн. інфляційних втрат, 347,53грн. 3% річних, 1997,55грн. пені та 1378,00грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Суддя В.В. Моцьор