ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2016 р.Справа № 916/1257/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, В.В. Лашина (на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 22.08.2016р. №625 щодо повторного призначення автоматизованого розподілу судової справи, протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.08.2016р., протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.08.2016р.)

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача за первісним позовом ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Українсько-грецького спільного підприємства «Евроснаб» Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю «Пуратос Україна»

на рішення господарського суду Одеської області від 29.02.2016 року

у справі № 916/1257/15-г

за позовом Українсько-грецького спільного підприємства «Евроснаб» Товариства з обмеженою відповідальністю

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пуратос Україна»

про стягнення 41039937,69 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пуратос Україна»

до Українсько-грецького спільного підприємства «Евроснаб» Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави у сумі 187900,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2015 року Українсько-грецьке спільного підприємство «Евроснаб» Товариства з обмеженою відповідальністю (далі УГСП «Евроснаб» ТОВ) звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пуратос Україна» (далі ТОВ «Пуратос Україна») про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі 17.05.2014р. у розмірі 42633819,32 грн., з яких 33822137,00 грн. відшкодування прямих збитків за знищений обєкт оренди та 8811682,32 грн. упущеної (втраченої) вигоди (а.с. 3-12 т.1).

Позовні вимоги обґрунтовані ч. ч. 1, 3 ст. 174, ч.ч. 1, 2 ст. 224, ч. 1 ст. 225, ч. 4 ст. 285 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 780, ч. 1 ст. 1166, ч.ч. 2, 5 ст. 1187, ст. 1192 Цивільного кодексу України, ст. 16 Закону України «Про обєкти підвищеної безпеки».

У відзиві на позов, ТОВ «Пуратос Україна» зазначило про його необґрунтованість та 22.04.2015р. звернулось до суду першої інстанції з зустрічним позовом до УГСП «Евроснаб» ТОВ про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави у сумі 187900,39 грн. (а.с. 150-159, 185-191 т.1).

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України, ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

У відзиві на зустрічний позов, УГСП «Евроснаб» ТОВ зазначило про його безпідставність (а.с. 8-10 т.2).

Ухвалами господарського суду Одеської області від 08.05.2015р., від 22.07.2015р. по справі призначались судові комплексні експертизи, проведення яких було доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, у звязку з чим провадження у справі зупинялось до закінчення проведення судових експертиз (а.с. 39-43 т.2, 27-32 т.3).

15.12.2015р. до канцелярії суду першої інстанції надійшов висновок експерта від 06.11.2015р. №212B за результатами пожежно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 22.07.2015р. (а.с. 57-142 т.3).

01.02.2016р. до канцелярії суду першої інстанції надійшов висновок експерта від 01.02.2016р. №119E/212B за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, призначеної ухвалою суду від 08.05.2015р. (а.с. 161-178 т.3).

Ухвалою суду першої інстанції від 04.02.2016р. поновлено провадження у справі із призначенням до розгляду (а.с. 179-180 т.3).

11.02.2016р. УГСП «Евроснаб» ТОВ звернулось із заявою про зменшення позовних вимог до стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі 17.05.2014р. у розмірі 38235356,10 грн., з яких 29915644,70 грн. відшкодування прямих збитків за знищений обєкт оренди та 8319711,44 грн. упущеної (втраченої) вигоди, 73080,00 грн. судового збору, 10778,40 грн. вартості судових експертиз (а.с. 181-182 т.3).

22.02.2016р. УГСП «Евроснаб» ТОВ знову подало заяву про зменшення позовних вимог до 41039937,69 грн. (32635692,49 грн. - прямі збитки за знищений обєкт оренди, 8319711,44 грн. - упущена (втрачена) вигода, 73080,00 грн. - судовий збір за позовом, 11453,76 грн. - витрати за проведення судових експертиз) а.с. 209-211 т.3.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.02.2016р. (суддя Зайцев Ю.О.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 09.03.2016р., первісний позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Пуратос Україна» на користь УГСП «Евроснаб» ТОВ прямі збитки у розмірі 14934329,41 грн., упущену (втрачену) вигоди у розмірі 4118624,03 грн. та судові витрати у розмірі 35698,63 грн. В решті первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю (а.с. 20-36 т.5).

Не погодившись з рішенням суду, УГСП «Евроснаб» ТОВ та ТОВ «Пуратос Україна» 21.03.2016р. звернулись з апеляційними скаргами, в яких УГСП «Евроснаб» ТОВ просило скасувати рішення суду в частині визначення розміру прямих збитків, упущеної (втраченої) вигоди та судових витрат, задовольнити первісний позов в останній його редакції, а ТОВ «Пуратос Україна» просило скасувати рішення повністю, у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права (а.с. 48-57, 66-69 т.5).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.03.2016р. скарги прийняті до провадження із призначенням до розгляду (а.с. 45 т.5).

Відзиви на апеляційні скарги від сторін не надходили.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.04.2016р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016р., за клопотанням УГСП «Евроснаб» ТОВ у справі призначено судову будівельно-технічну (оціночно-будівельну) експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України, у звязку з чим апеляційне провадження у справі зупинено (а.с. 86-92, 155-160 т.5).

24.05.2016р. до канцелярії суду апеляційної інстанції надійшов висновок експерта від 18.05.2016р. №2 за результатами судової оціночно-будівельної експертизи (а.с. 97-107 т.5).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р. апеляційне провадження у справі поновлено та апеляційні скарги призначені до розгляду (а.с. 164-165 т.5).

25.08.2016р. до початку судового засідання апеляційної інстанції до канцелярії суду надійшло клопотання ТОВ «Пуратос Україна» про виклик судового експерта головного судового експерта сектору будівельних та земельних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності ОНДЕКЦ МВС України ОСОБА_4 для заслуховування його пояснень в судовому засіданні з приводу змістів висновків від 18.05.2016р. №2, від 01.02.2016р. №119Е/212В (а.с. 181-184 т.5). Клопотання обґрунтовано тим, що висновки експерта отримані без спеціального дослідження, містять суперечливі твердження в тексті мотивувальної частини висновку та грубі арифметичні помилки під час розрахунку ринкової ціни об'єкта дослідження, методичний підхід дослідження не відповідає обставинам справи, компетенція експерта вимагає документального підтвердження. Вказане клопотання розглянуто колегією суддів в судовому засіданні 25.08.2016р. та відхилено з огляду на слідуюче.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 ГПК України сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Згідно з ст. 31 ГПК України сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право заявити відвід судовому експерту, якщо він особисто, прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи, якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, а також з мотивів його некомпетентності. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у випадку, коли про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід вирішується суддею, який виносить з цього приводу ухвалу.

Ані, ТОВ «Пуратос Україна», ані УГСП «Евроснаб» ТОВ відвід судовому експерту ОСОБА_4 не заявлявся. Крім того, висновки судового експерта ОСОБА_4 від 18.05.2016р. №2, від 01.02.2015р. №119Е/212В не оскаржені в судовому порядку жодною із сторін (а.с. 181-184 т.5).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

02.03.2007р. між УГСП «Евроснаб» ТОВ (Орендодавець) та ТОВ «Пуратос Україна» (Орендар) укладено договір оренди нежитлової будівлі, згідно умов якого в оренду передано нежитлову будівлю, розташовану за адресою: село Холодна Балка, Біляївського району, Одеської області, вул. Леніна, 85-А, що складається з однієї будівлі складу, зазначеною на плані «А» загальною площею 1235,7 кв.м. Орендар зобов'язався своєчасно оплачувати орендодавцю плату за користування та після припинення цього договору повернути орендоване майно Орендодавцеві в належному стані.

Відповідно до п. 1.5. договору сторони домовились, що об'єкт, який орендується, передається Орендарю у стані, відповідному висновку про технічний стан основних несучих та огороджуючих конструкцій, можливості подальшої експлуатації нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Леніна, 85-А від 07.12.2006р.

За приписами п. 2.1. договору об'єкт оренди надається для розміщення виробничого обладнання Орендаря по виробництву маргарину та сухої кондитерської продукції.

За змістом п. 3.5. договору обєкт оренди повинен бути переданий Орендодавцю у тому ж стані, в якому він був переданий в орендне користування з урахуванням нормального зносу.

За умовами п. 7.1. договору за користування обєктом оренди з Орендаря справляється плата, розмір якої складає 47426,17 грн. щомісяця, що в еквіваленті по курсу Національного банку України складає 9391,32 доларів США на момент укладення договору.

У п.п. 7.2., 7.2.1, 7.2.2., 7.2.3., 7.2.4., 7.2.5 договору сторони погодили, що орендна плата щорічно до 2016р. включно збільшується на 3,5 % та 3 % в залежності від періоду нарахування.

Згідно з п. 10.2.7. договору Орендар зобов'язався утримувати об'єкт, що орендується, у належному стані.

За приписами п. 11.3. договору єдиним допустимим доказом наявності й терміну дії зазначених форс-мажорних обставин є документ, виданий торгово-промисловою палатою України.

У відповідності до п. 12.1 договору ризик випадкової загибелі та пошкодження об'єкту оренди несе Орендодавець, якщо загибель та пошкодження об'єкту оренди сталися не з вини Орендаря.

За змістом пп. 3 п. 13.1. договору, останній припиняється у разі загибелі обєкту оренди.

Договір посвідчено державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №1-1203. (а.с. 13-21 т.1).

Того ж дня (02.03.2007р.) за актом приймання-передачі об'єкт оренди передано Орендарю (а.с. 22 т.1).

Після укладення договору, в орендованому приміщенні Орендарем облаштовано виробничий цех та встановлено відповідне обладнання. Основною сировиною переробки вищезазначеного виробничого цеху є рослинні масла та жири.

17.05.2014р. в орендованому приміщенні сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 17.05.2014р. (а.с. 23 т.1).

В результаті пожежі передане ТОВ «Пуратос Україна» в оренду нерухоме майно, що належить УГСП «Евроснаб» ТОВ повністю знищено. Факт знищення нерухомого майна підтверджується, зокрема, технічним висновком стану будівлі після пожежі, за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Холодна Балка, вул. Леніна, 85, виготовленим ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НІІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» (а.с. 24-70 т.1).

За наведених обставин, УГСП «Евроснаб» ТОВ звернулось до суду першої інстанції з позовом, з урахуванням останньої його редакції від 22.02.2016р., про стягнення 41039937,69 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі 17.05.2014р., яка складається з прямих збитків за знищений обєкт оренди у розмірі 32635692,49 грн., упущеної (втраченої) вигоди у розмірі 8319711,44 грн., судового збору у розмірі 73080,00 грн., вартості проведених судових експертиз у розмірі 11453,76 грн.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За умовами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

За приписами п.4 ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав.

Згідно з ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Пунктом 4 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що Орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.

В силу ч. 1 ст. 780 Цивільного кодексу України шкода, завдана третім особам у зв'язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частинами 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За умовами ст. 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Отже, для настання деліктної відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

За змістом п. п. 1, 2, 6 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 29.12.2007р. №04-5/239 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994р. № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди» відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання. Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України). Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України). Виходячи з цього, відповідно до статті 1172 ЦК України позивач повинен довести, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Таким чином, підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію обєкта (обєктів) підвищеної небезпеки від 28.01.2013р., виданого ТОВ «Пуратос Україна» (виробнича дільниця з АХУ), що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Холодна Балка, вул. Леніна, 85, його внесено до обєктів підвищеної небезпеки, та присвоєно код обєкта 51.33933338.01.2. (а.с. 119 т.1).

ТОВ «Пуратос Україна», встановивши власне обладнання з виробництва маргарину та інше промислове обладнання і розмістивши в орендованому складі цех з виробництва маргарину, на протязі дії договору оренди від 02.03.2007р. здійснював виробничу, складську, а також торгівельну господарську діяльність.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення пожежної безпеки є складовою частиною виробничої та іншої діяльності посадових осіб, працівників підприємств, установ, організацій та підприємців. Це повинно бути відображено у трудових договорах (контрактах) та статутах підприємств, установ та організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про пожежну безпеку» власники підприємств, установ та організацій або уповноважені ними органи, а також орендарі зобовязані, зокрема: забезпечувати додержання протипожежних вимог стандартів, норм, правил, а також виконання вимог приписів і постанов органів державного пожежного нагляду; утримувати в справному стані засоби протипожежного захисту і зв'язку, пожежну техніку, обладнання та інвентар, не допускати їх використання не за призначенням; створювати у разі потреби відповідно до встановленого порядку підрозділи пожежної охорони та необхідну для їх функціонування матеріально-технічну базу; здійснювати заходи щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; своєчасно інформувати пожежну охорону про несправність пожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання. а також про закриття доріг і проїздів на своїй території; проводити службове розслідування випадків пожеж.

Таким чином, Закон виключає відповідальність УГСП «Евроснаб» ТОВ за забезпечення пожежної безпеки, покладаючи її на єдиного власника підприємства ТОВ «Пуратос Україна».

Як вбачається з висновку експерта від 06.11.2015р. №212В зона ймовірного осередку пожежі, що сталась 17.05.2014р. за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Леніна, 85-А знаходилась в центральній частині виробничого приміщення в районі розташування несучої колони південно-західної стіни з найбільшими термічними пошкодженнями. У звязку із значним ступенем термічних пошкоджень вказати більш конкретне місце розташування осередку пожежі не представляється можливим (а.с. 57-142 т.3).

Тобто, пожежа виникла саме в середині приміщення, а не ззовні, що повністю спростовує доводи ТОВ «Пуратос Україна» щодо відсутністю його вини у виникненні 17.05.2014р. пожежі, оскільки знищений об'єкт оренди знаходився під контролем Орендаря, про що свідчать матеріали справи.

Також з висновку експерта від 06.11.2015р. №212В вбачається, що ТОВ «Пуратос Україна», маючи у володінні приміщення передане йому за договором оренди від 02.03.2007р. у належному стані, порушило вимоги пожежної безпеки, не забезпечило збереження майна у належному стані, допустило виникнення пожежі внутрішнього характеру, чим порушило умови пункту 10.2.7. договору оренди від 02.03.2007р. щодо утримання приміщення в належному стані та пункту 3.5. договору оренди від 02.03.2007р. щодо повернення обєкту оренди.

Крім того, згідно листа Одеської регіональної торгово-промислової палати від 27.05.2014р. № 2003-14/225 стосовно подій що могли призвести до випадкового знищення об'єкту оренди повені, землетрусу, негоди та замерзання моря - дана інформація Гідрометцентром ОСОБА_2 і Азовського морів не підтверджена. Інформації стосовно різного роду війн та терористичних актів на території Одеської області на період виникнення пожежі Одеська регіональна торгово-промислова палата не має (а.с. 105-106 т.1).

Таким чином, випадкова загибель об'єкту оренди не підтверджена, а відтак наслідки, передбачені п. 12.1 договору оренди від 02.03.2007р. застосуванню в даному випадку не підлягають.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства України та зважаючи на доведеність факту порушення ТОВ «Пуратос України» обовязку повернути орендоване приміщення та невиконання обовязку щодо утримання майна у належному стані, судова колегія, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності юридичного складу правопорушення, що є наслідком застосування до відповідача деліктної відповідальності у вигляді стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі 17.05.2014р.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

УГСП «Евроснаб» ТОВ заявлено до стягнення 32635692,49 грн. прямих збитків за знищений обєкт оренди. Вказана сума визначена судовим експертом Одеського науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_4 станом на 13.02.2015р., експертне дослідження проводилось на підставі заяви УГСП «Евроснаб» ОСОБА_6 на стягненні цієї суми прямих збитків наполягав останній, проте суд першої інстанції приймаючи оскаржене рішення по суті, прийняв до уваги висновок експерта від 01.02.2016р. №119E/212B за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, згідно якої дійсна (ринкова) вартість нежитлової будівлі цеху загальною площею 1235,7 кв.м. розраховувалась станом на 17.05.2014р., тобто на день пожежі та становила 14934329,41 грн., а не на день звернення з позовом (у даному випадку 25.03.2015р.), як це передбачено ст. 225 Господарського кодексу України, у звязку з чим ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.04.2016р. по справі була призначена нова судова будівельно-технічна (оціночна-будівельна) експертиза.

За результатами судової оціночно-будівельної експертизи від 18.05.2016р. №2, дійсна (ринкова) вартість нежитлової будівлі цеху загальною площею 1235,70 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, с. Холодна балка, вул. Леніна, 85-А станом на 25.03.2015р. (день подання первісного позову) складала 30797874,83 грн. (без ПДВ) - а.с. 97-107 т.5.

Тобто, розмір прямих збитків за знищений обєкт оренди становить 30797874,83 грн., який підлягає стягненню з ТОВ «Пуратос України» на користь УГСП «Евроснаб» ТОВ.

Крім того, УГСП «Евроснаб» ТОВ заявлено до стягнення 8319711,44 грн. упущеної (втраченої) вигоди.

Місцевим господарським судом здійснено власний розрахунок упущеної (втраченої) вигоди, з урахуванням строку, який залишався до закінчення дії договору оренди від 02.03.2007р. (32 місяці), останнього платежу за договором оренди у розмірі 125673,12 грн. та щорічного відсоткового збільшення, передбаченого умовами договору, розмір якого склав 4118624,03 грн., однак розрахування цієї суми, ані оскаржене рішення суду, ані матеріали справи не містять.

УГСП «Евроснаб» ТОВ у своїх поясненнях від 11.08.2016р. здійснило повний та остаточний розрахунок суми упущеної (втраченої) вигоди, який становить 8226492,41 грн. Вказана сума розрахована наступним чином:

Відповідно до п. 7.1. договору оренди від 02.03.2007р. оренда плата складає 9391,32 дол. США щомісяця.

За умовами п.п. 7.2.1., 7.2.2. договору з 01 березня 2011р. по 02 березня 2013р. включно, розмір орендної плати збільшується кожного наступного року на 3,5% від суми, сплаченої за наступний рік.

За змістом п.п. 7.2.3., 7.2.4., 7.2.5. договору з 03 березня 2013р. по 05 березня 2016р. включно, розмір орендної плати збільшується кожного наступного року на 3% від суми, сплаченої за наступний рік.

Згідно з п. 7.5. договору у випадку інфляції гривні, падіння курсу гривні по відношенню до долару США, Орендодавець залишає за собою право переглянути оренду плату пропорційно цим змінам, однак коефіцієнт підвищення орендної плати не може бути більше коефіцієнту зміни курсу гривні по відношенню до долару США, встановленого Національним банком України.

Останні платежі за оренду обєкту за договором оренди від 02.03.2007р. отримані УГСП «Евроснаб» ТОВ за червень 2014р. (платіжні доручення: від 11.07.2014р. №1715 на суму 30421,93 грн., від 08.08.2014р. № 1951 на суму 95251,19 грн.).

Отже, УГСП «Евроснаб» ТОВ зазнало збитків у вигляді упущеної вигоди з липня 2014р. по березень 2017р. в сумі 349216,16 дол. США (сума орендної плати з липня 2014р. до березня 2015р. 10672,87 дол. США, з березня 2015р. до березня 2016р. 10993,05 дол. США, з березня 2016р. до березня 2017р. 10993,05 дол. США).

349216,16 дол. США х 23,557021 (курс НБУ станом на день подання первісного позову 25.03.2015р.) = 8226492,41 грн. (а.с. 170-174 т.5).

Судом апеляційної інстанції перевірено правильність розрахунку УГСП «Евроснаб» ТОВ упущеної (втраченої) вигоди, а відтак стягненню з ТОВ «Пуратос України» на користь УГСП «Евроснаб» ТОВ підлягає упущена (втрачена) вигода у розмірі 8226492,41 грн.

Враховуючи вищенаведене, оскаржене рішення суду в частині визначення розміру прямих збитків за знищений обєкт оренди та упущеної (втраченої) вигоди підлягає зміні, а апеляційна скарга УГСП «Евроснаб» ТОВ задоволенню частково.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави у сумі 187900,39 грн., колегія суддів зазначає слідуюче.

Звертаючись із зустрічним позовом про стягнення грошових коштів, ТОВ «Пуратос Україна» зазначило, що після пожежі, що сталася в орендованому приміщенні 17.05.2014р. Орендарем здійснювалась передоплата за оренду майна за договором оренди від 02.03.2007р. на загальну суму 187900,39 грн., а саме: 20.06.2014р. у розмірі 62227,27 грн. на підставі рахунку-фактури №СФ-00000026; 11.07.2014р. у розмірі 30421,93 грн. на підставі рахунку-фактури №СФ-00023; 08.08.2014р. у розмірі 95251,19 грн. на підставі рахунку-фактури №СФ-00000032 грн., а відтак ці кошти є безпідставно набутими УГСП «Евроснаб» ТОВ, оскільки договір оренди від 02.03.2007р. є припиненим з 17.05.2014р. внаслідок загибелі об'єкта оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у т.ч. із договорів.

Договір оренди від 02.03.2007р. за своєю правовою природою відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За змістом ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За приписами п. 10.2.3. договору у разі припинення останнього Орендар зобовязаний негайно повернути Орендодавцю об'єкт оренди у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу.

В матеріалах справи відсутні докази повернення ТОВ «Пуратос Україна» УГСП «Евроснаб» ТОВ обєкту оренди за договором оренди від 02.03.2007р.

Більш того, ТОВ «Пуратос Україна» продовжувало користуватися обєктом оренди після пожежі 17.05.2014р. Факт використання орендованого приміщення Орендарем протягом травня-червня 2014р. підтверджується, зокрема, наявним в матеріалах справи актом обстеження переданого в оренду приміщення від 27.06.2014р., складеного комісією у складі співробітників УГСП «Евроснаб» ТОВ та голови Холоднобалківської сільської ради, з якого вбачається, що на протязі червня 2014р. в орендованому приміщенні знаходилось обладнання ТОВ «Пуратос Україна», в приміщенні проводяться роботи співробітниками ТОВ «Пуратос Україна» по демонтажу обладнання, по зачистці маргаринової продукції, комісія підтверджує факт використання об'єкта оренди за весь період червня 2014р.

Також в матеріалах справи містяться акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2014р. №ОУ-0000018, від 30.06.2014р. №ОУ-0000020, за якими ТОВ «Пуратос Україна» визнало факт надання йому послуг за договором оренди від 02.03.2007р., а саме: оренда нежитлової будівлі, під літерою «А», площею 1235,7 кв.м., яка розташована за адресою: село Холодна Балка, вул. Леніна, 85-А. Загальна вартість робіт (послуг): 123071,13 грн. за травень 2014р. та 125673,12 грн. за червень 2014р. відповідно. Сторони претензій одна до одної не мають (а.с. 206, 208 т.1).

Тобто, грошові кошти у сумі 187900,39 грн. здобуті УГСП «Евроснаб» ТОВ на законних підставах, а саме за фактично надані ТОВ «Пуратос Україна» послуги (виконані роботи), про що свідчать вищезгадані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2014р., 30.06.2014р.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні зустрічного позову, а тому оскаржене рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ТОВ «Пуратос Україна» спростовуються вищенаведеним, а відтак судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення, зокрема, судової експертизи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Витрати по експертизам, які призначались місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції становлять загалом 11453,76 грн. = 3807,00 грн. (а.с. 231 т.3) + 3807,00 грн. (а.с. 230 т.1) = 3164,40 грн. (а.с. 233 т.3) + 675,36 (а.с. 98 т.5). Стягненню з ТОВ «Пуратос Україна» на користь УГСП «Евроснаб» ТОВ підлягає сума пропорційна розміру задоволених первісних позовних вимог, яка становить 10891,24 грн. (39024367,24 х 11453,76 : 41039937,69).

Згідно з ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Стягненню з ТОВ «Пуратос Україна» на користь УГСП «Евроснаб» ТОВ підлягає сума судового збору пропорційна розміру задоволених первісних позовних вимог, яка загалом становить 145930,81 грн., в т.ч. 69490,86 грн. (39024367,24 х 73080,00 : 41039937,69) за позовом, 76439,35 грн. (39024367,24 х 80388,00 : 41039937,69) за апеляційний перегляд.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Пуратос Україна» відмовити.

Апеляційну скаргу Українсько-грецького спільного підприємства «Евроснаб» ТОВ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 29.02.2016р. у справі №916/1257/15-г змінити, виклавши п. 2 резолютивної частини в наступній редакції:

« 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пуратос Україна» на користь Українсько-грецького спільного підприємства «Евроснаб» Товариства з обмеженою відповідальністю 39024367,24 грн., в т.ч. 30797874,83 грн. прямі збитки, 8226492,41 грн. упущена вигода; вартість судових експертиз в сумі 10891,24 грн.; судовий збір в загальній сумі 145930,81 грн., в т.ч. 69490,86 грн. за позовом, 76439,35 грн. за апеляційний перегляд.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 30.08.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя В.В. Лашин