ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

05 вересня 2016 року Справа № 923/1567/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про відстрочку виконання рішення по справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт"

про стягнення 152610214,52 грн,

за участю представників:

від позивача - не прибув;

від відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. № 200 від 16.03.2016р.

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 17.06.2016р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" 120000000 грн основної заборгованості за кредитом, 24027342,47 грн нарахованих процентів за користування кредитом, 4138114,53 грн пені, 266097,13 грн річних та 4178660,39 грн інфляційних за несвоєчасну сплату процентів.

Також рішенням суду стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" на користь державного бюджету (із зарахуванням коштів за реквізитами: розрахунковий рахунок 3002, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, банк ГУДКСУ у Херсонській області) 206700 грн судового збору.

30.06.2016 р. судом видано відповідні накази.

Від відповідача 22.08.2016 р. до суду надійшла заява, якою він просить відстрочити виконання рішення на 1 рік та 6 місяців.

У зв'язку з відпусткою судді Закуріна М.К., розпорядженням в.о. керівника апарату від 09.08.2016р. № 129 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №923/1567/15, за результатами якого справу передано судді Немченко Л.М.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 року розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду призначено до розгляду на 05.09.2016 року.

Представник відповідача вимоги викладені у заяві про відстрочку виконання рішення підтримує у повному обсязі.

Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали (а.с. 72), але явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив та надіслав клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, яке суд відхилив.

Розглянувши заяву, заслухавши представника відповідача, суд дійшов до висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобовязання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач не надав належних доказів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення суду, а посилання на складне фінансове становище, відсутність коштів та майна товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" не є доказом неможливості виконання рішення та не підтверджується відповідними доказами.

До того ж, відповідачем не надано доказів того, що в нього відсутні грошові кошти та майно, за рахунок яких можливо погасити заборгованість перед позивачем.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та недоведеності відповідачем відсутності коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, суд вважає, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про надання відстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

Із заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення слідує те, що відповідач фактично обґрунтовує необхідність надання відстрочки виконання судового рішення посиланням на свій складний фінансовий стан та відсутність коштів необхідних для виконання рішення суду, але документального підтвердження зазначених обставин та доказів, що підтверджують можливість виконання рішення в майбутньому відповідачем не надано.

В розумінні ст.121 ГПК України, при вирішенні питання про надання відстрочки виконання судового рішення на певний строк господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Надаючи оцінку викладеним доводам у заяві про відстрочку виконання рішення, суд зазначає, що письмові пояснення не обґрунтовані належними документальними доказами в розумінні ст.34 ГПК України щодо підтвердження тяжкого фінансового стану відповідача.

Заявлені відповідачем в обґрунтування заяви про відстрочку обставини, опис яких наведено в заяві, об'єктивно не є такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення, що свідчать про винятковий випадок при певних обставинах справи.

За встановленими судом обставинами вони не є достатніми, з якими за ст.121 ГПК України пов'язувався б висновок про винятковий випадок, про неможливість виконання рішення суду, ускладнення при його виконанні та врешті-решт про підстави для відстрочки його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1.В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про відстрочку виконання рішення по справі № 923/1567/15 відмовити.

Суддя Л.М. Немченко