ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" серпня 2016 р.Справа № 916/3726/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_5. - на підставі довіреності № 2500 від 28.07.2015р.;

Від відповідача-1: Кормільцев М.А. - на підставі довіреності № 844 від 07.07.2016р.;

Від відповідача-2: Тувіченко О.Л. - на підставі довіреності № 1-17-150 від 29.02.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до відповідачів Комунального підприємства „Міське управління житлово-комунального господарства" (відповідач-1), Чорноморської міської ради (відповідач-2) про стягнення 145 599,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 03.09.2016р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Комунального підприємства „Міське управління житлово-комунального господарства" (відповідач-1), Іллічівськом міської ради (відповідач-2) про стягнення 145 481,13 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

30.09.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача-2 Іллічівськом міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

01.10.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача-2 Іллічівськом міської ради надійшов уточнений відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 26.10.2015 р. представником позивача подано клопотання (вх. ГСОО № 2-5875/15), відповідно до якого позивач просить суд призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу та поставити на вирішення експерта наступні питання:

- Чи були виконані на об'єкті (нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3) роботи, про які йдеться в звітній документації, а саме в акті прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року?

- У якому обсязі виконані будівельні роботи на об'єкті (нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3) та яка їх вартість?

- До якого виду ремонту вказаних приміщень відносяться виконані роботи (поточний або капітальний)?

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.10.2015р. у справі №916/3726/15 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено, матеріали справи направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" для проведення експертизи.

21.12.2015р. до господарського суду Одеської області надійшов лист директора ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" з клопотанням експерта про надання додаткових документів для проведення експертних дій.

Відповідно до доданого до вищезазначеного листа вих. №0429 від 16.12.2015р. директор ТОВ „ОРЦНЕ" просив задовольните додане до листа клопотання експерта.

Листом від 30.12.2015р. господарським судом Одеської області було надано відповідь на лист директора ТОВ "ОРЦНЕ", яким було витребувано матеріали справи №916/3726/15 для задоволення клопотання експерта.

13.01.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом ТОВ "ОРЦНЕ" від 12.01.2016р. надійшли матеріали справи №916/3726/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.01.2016р. поновлено провадження у справі № 916/3726/15 з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні 08.02.2016р. представником Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" надано із супровідним листом необхідні для проведення експертизи документи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.02.2016 року було зупинено провадження по справі № 916/3726/15 та направлено матеріали справи до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" для продовження проведення експертизи, призначеною ухвалою господарського суду Одеської області від 26.10.2015р.

13.04.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом вих. № 0517 від 12.04.2016р. Товариства з обмеженою відповідністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" (вх. № 9441/16 від 13.04.2016р.) надійшли матеріали справи №916/3726/15 та висновок експерта № 175/15 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2016р. поновлено провадження у справі № 916/3726/15 з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 11.05.2016 р. представником позивача надано клопотання (вх.ГСОО № 2-2492/16), відповідно до якого позивач просить суд призначити по справі № 916/3726/15 додаткову судову будівельно-технічну експертизу та поставити на вирішення експерта наступні питання:

- Яка ринкова вартість будівельних матеріалів, конструкцій та елементів, що були використані в ході виконання ФОП ОСОБА_4 у жовтні 2012 року будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень №14/74-Н і №14/75-н, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Проаналізувавши позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, враховуючи необхідність повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, в судовому засіданні 11.05.2016 р. суд дійшов висновку, про необхідність призначення, будівельно-технічної експертизи по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.05.2016р. клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи було задоволено частково, призначено у справі №916/3726/15 додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення експертизи доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз", на вирішення експерта поставлено наступне питання: - Яка ринкова вартість будівельних матеріалів, конструкцій та елементів, що були використані в ході виконання ФОП ОСОБА_4 у жовтні 2012 року будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату виконання ремонтних робіт?; та провадження у справі №916/3726/15 було зупинено до закінчення проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

15.07.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом вих. № 0623 від 13.07.2016р. Товариства з обмеженою відповідністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" (вх. № 17736/16 від 15.07.2016р.) надійшли матеріали справи №916/3726/15 та висновок експерта № 207/16 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. було поновлено провадження у справі №916/3726/15 з 01.08.2016р. та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 01.08.2016р. представником Комунального підприємства „Міське управління житлово-комунального господарства" (відповідач-1) було надано суду додаткові пояснення по справі, відповідно до яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 01.08.2016р. представник позивача надав до суду клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.08.2016р. клопотання Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_4 про продовження строку розгляду справи на 15 днів було задоволено та строк вирішення спору по справі № 916/3726/15 продовжено на 15 днів.

В судовому засіданні 01.08.2016р. представником Чорноморської міської ради (відповідач-2) було надано суду клопотання з підтверджуючими документами про здійснення заміни назви відповідача-2 з Іллічівської міської ради Одеської області на Чорноморську міську раду Одеської області.

В судовому засіданні 22.08.2016р. представником позивача було надано заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої відповідач просить суд стягнути з відповідачів 145 599,00 грн.

В судовому засіданні 22.08.2016р. представником Комунального підприємства „Міське управління житлово-комунального господарства" було надано суду документами про заміну назви відповідачів.

Згідно постанови Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" місто Іллічівськ перейменовано на місто Чорноморськ.

Організаційно-правова форма господарювання це форма здійснювання господарської (підприємницької) діяльності з відповідною правовою основою, яка визначає характер відносин між засновниками (учасниками), режим майнової відповідальності по зобов'язаннях підприємства (організації), порядок створення, реорганізації, ліквідації, управління, розподілу одержаних прибутків, можливі джерела фінансування діяльності тощо.

Перетворення це спосіб реорганізації, який передбачає зміну форми власності або організаційно-правової форми юридичної особи без припинення господарської діяльності підприємства.

У відповідності до ч.1 ст.108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Зі змісту п.1.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. із змінами та доповненнями вбачається, що за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника.

Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи.

Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд допускає у справі заміну найменування відповідачів, Іллічівську міську раду Одеської області на Чорноморську міську раду Одеської області та Комунальне підприємство „Міське управління житлово-комунального господарства" Іллічівської міської ради на Комунальне підприємство „Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради.

22.08.2016 року в судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані під час судового розгляду, суд встановив:

27 липня 2012р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (надалі - орендар), відділом комунального господарства та благоустрію Іллічівської міської ради (надалі - орендодавец) і Міським управлінням житлово-комунального господарства (надалі - балансоутримувач) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 5 (надалі - договір) відповідно до п.1.1. якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 434,9 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1

Згідно п.3.4. Договору, орендна плата перераховується Орендарем не залежно від наслідків його господарської діяльності, щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відповідно до отриманих рахунків: до міського бюджету в розмірі 30%, а до балансоутримувача - в розмірі 70 %.

Згідно п.5.4. Договору, орендар зобов'язується своєчасно здійснювати за власний рахунок поточний та Інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова Договору не розглядається як дозвіл (згода) на здійснення поліпшень орендованого майна (створення нової речі) за власний рахунок і не тягне за собою зобов'язання Орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень (відповідних витрат).

Згідно п. 10.1. цього Договору він укладений терміном на 5 років, тобто до 27.07.2017 року включно, який діє з моменту його підписання сторонами.

Згідно додаткової угоди №2Па14/74/75Н від 31.10.2012 р. до договору оренди нежитлового приміщення від 27.07.2012 р. визначено, що майно передається в оренду: приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 234,2 кв.м., з метою його використання для здійснення послуг з ремонту меблів; приміщення за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 96,8 кв.м. з метою його використання для здійснення послуг з перевезення та доставки поштових відправлень.

Як зазначає позивач, у зв'язку з неможливістю використовувати орендовані приміщення за призначенням, ФОП ОСОБА_4 в жовтні 2012 року за свої власні кошти та за погодженням з Балансоутримувачем - КП «Міське управління житлово-комунального господарства» - здійснив капітальний ремонт, відремонтувавши покрівлю, що є конструктивним елементом будинку, яка має обслуговуватися саме КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради, здійснив улаштування опалення та інші роботи, на які витратив у загальній сумі 145 599,00 грн.

У зв'язку із вищезазначеним ФОП ОСОБА_4 звернувся до відповідачів із претензією №1 відповідно до якої, просив зарахувати в рахунок орендної плати кошти витрачені на проведення вищезазначеного капітального ремонту.

Однак, 02.08.2013р. КП «Міське управління житлово-комунального господарства» надіслало на адресу позивача відповідь вих. №1197, відповідно до якої, претензія позивача була залишена без задоволення.

З наведених підстав ФОП ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Одеської області з позовом та уточненням до нього, відповідно до якого, просить суд стягнути з відповідачів 145 599,00 грн..

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами по справі склались на підставі укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення №5 від 27 липня 2012р.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України, статті 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

У позовній заяві та збільшенні до неї позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати на проведення капітального ремонту орендованих приміщень в сумі 145 599,00грн., а саме 43 679,70 грн. з Чорноморської міської ради та 101 919,30 грн. з КП «Міське управління житлово-комунального господарства».

В обґрунтування позову, позивач посилається на норми чинного законодавства, а саме на приписи статті 776 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2)вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідачі просять суд відмовити у задоволенні вказаних вимог позивача з підстав їх не обґрунтованості та відсутності погодження з їх боку на проведення капітального ремонту орендованого майна.

Однак вказані посилання спростовуються наступним.

30.07.2012р. ФОП ОСОБА_4 було подано заяву на ім'я начальника КП «Міське управління житлово-комунального господарства», відповідно до якої, позивач просив погодити роботи по капітальному ремонту орендованих ним за договором приміщень.

Крім того, на договорі підряду №б/н від 30.07.2012р. міститься підпис начальника КП «Міське управління житлово-комунального господарства» з відбитком печатки комунального підприємства та надпис: «согласовано».

З метою визначення вартості робіт з проведення капітального ремонту орендованого майна, господарським судом було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу та додаткову судову будівельно-технічну експертизу за результатами яких суду було надано відповідні висновки, а саме:

- відповідно до висновку експерта № 175/15 від 05.04.2016р., фактична вартість виконаних будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень №14/74-Н та №14/75-Н розташованих за адресою: АДРЕСА_5 складає - 77 705,00 грн.; Ремонтно-будівельні роботи, які виконані у нежитлових приміщеннях АДРЕСА_1 відносяться до капітального ремонту.

- відповідно до висновку експерта № 207/16 від 11.07.2016р. Вартість будівельних матеріалів, конструкцій та елементів, що були використані в , ході виконання ФОП ОСОБА_4 будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (згідно Акту б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року), складає (з урахуванням ПДВ): 67 894,00 грн.; Загальна вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень №14/74-Н та №14/75-Н, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 згідно Акту б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів, конструкцій та елементів), складає (з урахуванням ПДВ): 145 599,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, проаналізувавши вимоги позивача про стягнення 43 679,70 грн. з Чорноморської міської ради та 101 919,30 грн. з КП «Міське управління житлово-комунального господарства», суд доходить висновку про задоволення вказаних позовних вимог в повній мірі.

Решту доводів і поданих суду доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Оцінюючи вимоги позивача про відшкодування витрат за надання правової допомоги у розмірі 13 000,00 грн., суд зазначає наступне:

Як вбачається зі змісту ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Положеннями ст.49 ГПК України визначено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №9 визначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Рішенням Конституційного суду України від 11.07.2013р. №6-рп/2013 у справі №1-4/2013 у справі за конституційним зверненням приватного малого підприємства-фірми "Максима" щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 59 Конституції України, частини першої статті 44 ГПК України справи про відшкодування витрат на юридичні послуги у господарському судочинстві визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 44 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким до судових витрат віднесені, зокрема, витрати, пов'язані, з оплатою послуг адвоката, у контексті статті 59 Конституції України потрібно розуміти так, що до складу судових витрат на юридичні послуги, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарському судочинстві, належать суми, сплачені такою особою, якщо інше не передбачено законом, лише за послуги адвоката.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в ст. 2 Закону України "Про адвокатуру", де зазначено, що адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

У контексті зазначених норм, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають відшкодуванню в порядку ст.44, 49 ГПК України лише в тому випадку, якщо послуги, отримані стороною, були надані саме адвокатом, а не будь-яким представником.

Разом із уточненою позовною заявою позивач подав до суду витяг з договору про надання правової допомоги №59 від 08.07.2015р. підписаний директором Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 з однієї сторони та адвокатом ОСОБА_5 копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2501 виданої на ім'я ОСОБА_5, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу. підписаний Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 з однієї сторони та адвокатом ОСОБА_5 з іншої та квитанцію до прибуткового касового ордера №59 від 15.08.2016р. на суму 13 000,00 грн.

Приймаючи до уваги, що договір №59 від 28.07.2015р. укладений позивачем із особою, що є адвокатом у розумінні ст. 2 Закону України "Про адвокатуру", а надання таких послуг та їх оплата підтверджується відповідними документами, суд вважає, що клопотання про відшкодування зазначених судових витрат є обґрунтованим та підтвердженим наданими доказами щодо надання послуг адвокатом ОСОБА_5. Разом з тим, відповідно до п. 12 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 04.03.98 р. N02-5/78 у чинній редакції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин, суд, з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважаючи, що розмір витрат на послуги адвоката є явно завищеним, з урахуванням суми боргу, що підлягає стягненню та вважає за необхідне обмежити цей розмір до 6 500,00 грн.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 33,34,38,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до відповідачів Комунального підприємства „Міське управління житлово-комунального господарства" (відповідач-1), Чорноморської міської ради (відповідач-2) про стягнення 145 599,00 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства „Міське управління житлово-комунального господарства" (68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, буд. 2-Б; ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (68003, АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) заборгованість в сумі витрати на проведення капітального ремонту орендованих нежитлових приміщень в сумі 101 919 /сто одна тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять/ грн. 30 коп. та судові витрати в сумі 14 986 /чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість/ грн. 74 коп.

3. Стягнути з Чорноморської міської ради (68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33; 0) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (68003, АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) заборгованість в сумі витрати на проведення капітального ремонту орендованих нежитлових приміщень в сумі 43 679 /сорок три тисячі шістсот сімдесят дев'ять/ грн. 70 коп., та судові витрати в сумі 6 422 /шість тисяч чотириста двадцять дві/ грн. 88 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 29 серпня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев