КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. Справа№ 910/5682/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Майданевича А.Г.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивач Катющенко І.О. дов. від 13.07.2016 б/н;

відповідач Фокін С.О. дов. від 28.07.2014 б/н.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача ТОВ "ІНЖАГРО"

на Рішення Господарського суду міста Києва

від 31.05.2016

у справі № 910/5682/16 (суддя Якименко М.М.)

за позовом ТОВ "ІНЖАГРО"

до відповідача Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН"

про стягнення боргу у розмірі 58 642,62 грн. за Договором

суборенди № 485 від 04.12.2013

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "ІНЖАГРО" звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до відповідача Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" про стягнення 58 642,62 грн. боргу за період грудень 2015 року та січень 2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення (сплати) позивачу вартості спожитих комунальних послуг та сервісного обслуговування, згідно умов Договору суборенди №485 від 04.12.2013 року за Рахунками фактури №ІН000002713 від 31.12.2015 року на суму 44 498,75 грн. та № 000000203 від 31.01.2016 року на суму 14 114,39 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/5682/16 в задоволенні позову відмовлено, як заявленого необґрунтовано.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ТОВ "ІНЖАГРО" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/5682/16 скасувати та прийняти нове судове судове рішення, за яким задовольнити позов, посилаючись на те, що місцевим господарським судом неповно досліджено фактичні обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2016, для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Отрюха Б.В..

Ухвалою КАГС від 20.07.2016 № 910/5682/16 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідач позивача та призначено судове засідання. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Отрюха Б.В..

Відповідач за своїм Відзивом від 29.07.2016 просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/5682/16 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

До останнього судового засідання від 18.08.2016, за Протоколом автоматичної зімни складу колегії суддів, у зв'язку із перебуванням суддів Тарасенко К.В., Отрюха Б.В. у черговій відпустці, які входять до складу колегії судді і не є суддями-доповідачами, було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Рудченко С.Г., Майданевич А.Г..

Ухвалою КАГС від 18.08.2016 № 910/5682/16 було прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження вищезазначеним складом колегії суддів.

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново. Сторонам було роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 ГПК України, їх права та обов'язки згідно ст. 22 ГПК України. (Зафіксовано Протоколом судового засідання від 18.08.2016)

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача ТОВ "ІНЖАГРО" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.12.2013 між ТОВ "Форум-Менеджмент Груп" (далі по тексту - орендар, ТОВ "Форум-Менеджмент Груп") та Іноземним підприємством " 1+1 ПРОДАКШН" (далі по тексту - суборендар, відповідач) укладено Договір суборенди №485 (далі по тексту - Договір суборенди), за умовами якого (п. 1.1. Договору суборенди) орендар зобов'язується передати в суборенду, а суборендар зобов'язується прийняти, згідно умов цього Договору, нежитлове приміщення (офіс 3-103) (далі по тексту - Приміщення), яке розташоване на цокольному поверсі в будівлі за адресою: Україна, місто Київ, проспект Московський, 9 корпус 3, вхід С, Будівля під літерою "Ф".

Відповідно до п. 3.1. Суборендар сплачує орендарю вартість спожитих комунальних послуг та сервісного обслуговування щомісячно з 1 (першого) по 7 (сьоме) число наступного за поточним (розрахунковим) місяцем на підставі рахунку наданого орендарем.

Орендар щомісячно (до першого числа місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги) надає Суборендарю два примірники Акту прийому-передачі сервісних та комунальних послуг за поточний місяць з розрахунком їх місячної вартості, а також виставляє рахунок на їх оплату. Суборендар, не пізніше 5 (П'ятого) числа місяця, наступного за поточним (розрахунковим) повертає один підписаний примірник Акту Орендарю. Якщо протягом зазначеного строку Суборендар не поверне підписаний Акт або не направить мотивованої претензії щодо якості послуг, послуги вважаються наданими належним чином (п. 3.2. Договору суборенди).

Відповідно до п. 3.3. Договору суборенди, сума плати за комунальні послуги та за сервісне обслуговування залежить від зміни місячного обсягу спожитих послуг, від сезонності виконання робіт та від тарифів на електричну та теплову енергію, газ, водопостачання та водовідведення, або на інші послуги, зазначені в п. 3.4 цього Договору. У випадку такої зміни Орендар, на вимогу Суборендаря, надає Суборендарю відповідні підтверджуючі документи.

Факт прийому-передачі приміщення в суборенду підтверджується підписаним між сторонами Актом прийому-передачі приміщення від 14.01.2014.

В подальшому, 30.04.2015 між ТОВ "Форум-Менеджмент Груп" (первісний орендар), Іноземним підприємством "1+1 ПРОДАКШН" (відповідач, суборендар) та ТОВ "ІНЖАГРО" (далі по тексту - новий орендар, позивач, ТОВ "ІНЖАГРО") укладено Договір про внесення змін до Договору суборенди №485 від 04 грудня 2013 року (про зміну сторони у зобов'язанні), за умовами якого новим орендарем за Договором суборенди №485 від 04.12.2013 стало ТОВ "ІНЖАГРО". (а/с 44)

24.12.2015 року між позивачем ТОВ "ІНЖАГРО" та відповідачем укладено Додаткову угоду №3 до Договору (далі по тексту - Додаткова угода №3), за умовами п. 1 якої сторони домовилися про дострокове припинення, за ініціативою суборендаря, дії Договору - 15 січня 2016 року. (а/с 102)

Пунктом 6 Додаткової угоди №3 сторони передбачили, що суборендар зобов'язаний сплатити всі зобов'язання з орендної плати, сервісних послуг та інших платежів за Договором, які виникнуть до моменту повернення приміщення.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.01.2016 відповідачем повернуто, а позивачем прийнято приміщення з суборенди, що підтверджується підписаним між сторонами Актом від 15.01.2016 приймання-передачі (з суборенди) Приміщення до Договору суборенди №485 від 04 грудня 2013 року. (а/с 104)

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасності та повноти сплати сервісного обслуговування відповідно до умов Договору суборенди, у відповідача перед позивачем на підставі виставлених відповідачу позивачем Рахунків №ІН000002713 від 31.12.2015 року на суму 44 498,75 грн. та № 000000203 від 31.01.2016 року на суму 14 114,39 грн. виникла заборгованість з їх оплати в розмірі 58 642,62 грн.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши подані сторонами докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, при цьому виходив з такого.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 283 ГК України)

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Місцевим господарським судом відзначено, що 15.01.2016 відповідачем за Актом повернуто відповідачу приміщення з суборенди. При цьому, позивачем нараховано відповідачу вартість сервісного обслуговування за весь січень 2016 року. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, зокрема первинних документів, актів приймання-передачі послуг, табуляграм, показань лічильників, тощо, на підтвердження факту отриманих послуг та понесених витрат за Рахунками фактури №ІН000002713 від 31.12.2015 року на суму 44 498,75 грн. та № 000000203 від 31.01.2016 року на суму 14 114,39 грн., які пред'явлені відповідачу до оплати.

Враховуючи вищевикладене, за оцінкою колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а тому у позові правильно відмовлено, як заявленого необґрунтовано.

ТОВ "ІНЖАГРО" у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що у відповідача перед позивачем наявний борг у сумі 58 642,62 грн., у зв'язку з тим, що він порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасності внесення (сплати) вартості спожитих комунальних послуг та сервісного обслуговування, згідно умов Договору суборенди №485 від 04.12.2013 року за Рахунками фактури №ІН000002713 від 31.12.2015 року на суму 44 498,75 грн. та № 000000203 від 31.01.2016 року на суму 14 114,39 грн. Позивач стверджує, що відповідач орендоване приміщення за Актом приймання-передачі не повернув та Додаткова угоди №3 до Договору суборенди про дострокове припинення договору між сторонами не укладалась. Таким чином, позивач наполягає на стягненні боргу у заявленому розмірі.

Дослідивши матеріали даної справи, колегія суддів, визнає доводи апеляційного оскарження необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки такі ґрунтуються лише на бездоказових ствердженнях.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано жодного доказу, зокрема первинних документів, актів приймання-передачі послуг, табуляграм, показань лічильників, тощо, на підтвердження факту отриманих послуг та понесених витрат за Рахунками фактури №ІН000002713 від 31.12.2015 року на суму 44 498,75 грн. та № 000000203 від 31.01.2016 року на суму 14 114,39 грн., які пред'явлені відповідачу до оплати.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

У даному випадку, це стосується саме позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення боргу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача ТОВ "ІНЖАГРО" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Судові витрати покласти на сторін відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ТОВ "ІНЖАГРО" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/5682/16 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2016 № 910/5682/16 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2016 № 910/5682/16 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/5682/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

А.Г. Майданевич