ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 р. Справа № 917/1296/16

за позовом Комунального закладу "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Зоряний", вул.Лісова, 48, с.Потоки, Кременчуцький район, 39741

до Полтавського обласного військового комісаріату, вул.Шевченка, 78а, м.Полтава, 36039

про стягнення 94625,80 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: Бабенко Ю.Г., дов. від 29.08.16р.

від відповідача: Рогозін А.Ю., дов. № 2/1999 від 04.08.16р.

Розглядається позовна заява про стягнення 94 625,80 грн., з яких 75 060, 00 грн. заборгованості по угоді про надання послуг № 14 від 02.09.15р., 4 248,40 грн. інфляційних витрат, 1656,58 грн. 3% річних, 13 660,92 грн. пені.

Від відповідача надійшло клопотання про залучення до справи іншого відповідача Міністерство оборони України (вх. № 10700 від 29.08.16р.).

В зв`язку з відсутністю підстав, заявлене клопотання про залучення до справи іншого відповідача Міністерство оборони України, судом відхилено.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що заборгованість за надані послуги виникла через недостатнє фінансування з боку розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України.

В судовому засіданні 30.08.16р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Між ІНФОРМАЦІЯ_1 (замовник) (далі-відповідач) та Комунальним закладом оздоровлення та відпочинку «Зоряний» (виконавець) (далі-позивач) було укладено угоду про надання послуг № 14 від 02.09.15р. Термін дії угоди до 31.12.15р.

Відповідно до п. 1.1 угоди замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуги з організації проживання згідно з розрахунком-фактурою. Рахунок-фактура складається виконавцем на підставі заявки замовника. Рахунок є невід`ємною частиною угоди.

На виконання вищезазначеної угоди позивач надав послуги, а відповідач прийняв без будь-яких зауважень загальною вартістю 75 060,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №92 від 02.09.15р. та рахунком №92 від 01.09.15р.

Відповідно до п. 3.1. даної угоди за виконані платні послуги та роботи замовник здійснює оплату згідно з рахунка та акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3 угоди загальна сума угоди складає 75 060,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання по угоді не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 75 060,00 грн.

Позивач до відповідача звертався з вимогою від 29.09.15р. № 02-08/236 про погашення заборгованості за послуги.

04.12.15р. позивач повторно направив лист-вимогу № 02-08/279 на адресу відповідача, т.в.о. військовому комісару ОСОБА_1 з вимогою погасити заборгованість по угоді.

23.12.16р. листом № 02-08/26 було проінформовано Полтавський військовий комісаріат про внесення змін у платіжні реквізити для розрахунку за надані послуги за угодою №14.

18.03.16р. № 02-08/48 позивачем направлена претензія-попередження з вимогою у найкоротший термін погасити дану заборгованість та у разі невиконання умов угоди було попереджено про намір звернутися до суду.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими зобов`язаннями визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися своєчасно і належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів про сплату заборгованості відповідачем не надано.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 75 060,00 грн. заборгованості по угоді про надання послуг № 14 від 02.09.15р. обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

При цьому, посилання відповідача щодо відсутності своєчасного бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення замовника від обов`язку оплати за надані послуги за наступного мотивування.

Згідно з частиною першої ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до приписів п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання. Судом взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові у справі № 11/446 від 15.05.2012 р., що є обовязковою для застосування у судовій практиці відповідно до положень ст. 111 28 ГПК України, а також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Вимога позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 13 660,92 грн. задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до умов угоди про надання послуг № 14 від 02.09.15р. не передбачено відповідальність за несплату коштів у вигляді пені.

Згідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 4248,40 грн. інфляційних нарахувань за період з жовтня 2015р. по червень 2016р. та 3% річних, що становить 1656,48 грн. за період з 06.10.15р. по 30.06.16р. суд прийшов до висновку про задоволення зазначених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_1 в ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, ) на користь Комунального закладу «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Зоряний» (39741, Кременчуцький район, с. Потоки, вул. Лісова,48, р/р НОМЕР_2 в ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, ) 75060,00 грн. боргу, 4 248,40 грн. інфляційних втрат, 1656,48 грн. 3% річних, 1214,48 грн. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 01.09.16 р.

Суддя Киричук О.А.