ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.2016 Справа № 920/580/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехстрой», м. Суми

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», м. Суми

м. Суми

про стягнення 163 910 грн. 23 коп.

Суддя Джепа Ю.А.

Представники сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - Похилько Л.В. (довіреність № 18-49/1637 від 28.12.2015)

За участю секретаря судового засідання - Осокіної А.М.

Суть спору: позивач відповідно до вимог поданої позовної заяви просить суд стягнути з відповідача 163910 грн. 23 коп. заборгованості, у тому числі 105522 грн. 71 коп. основного боргу за договором підряду № 1/07-13 від 25.07.2013, 3600 грн. 00 коп. пені, 4249 грн. 00 коп. - суму 3% річних, 50538 грн. 52 коп. інфляційних втрат, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, у якому вимоги позивача не визнаються у повному обсязі як безпідставні та необґрунтовані.

Також представник відповідача подав до суду заяву б/н від 12.07.2016 про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення 3600 грн. 00 коп. пені.

01.08.2016 представником позивача подані до суду додаткові пояснення по справі разом з копіями виписок по рахункам, які були розглянуті судом в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

15.08.2016 відповідачем була подана до суду заява про перенесення розгляду справи у зв'язку з відрядженням представника.

16.08.2016 до суду надійшли пояснення представника відповідача по справі з додатковим обґрунтуванням заперечень, викладених у відзиві на позов.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, то суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення, оскільки за наявними у справі доказами суд має можливість розглянути спір по суті з прийняттям рішення, тим більше, що строк розгляду справи, встановлений статтею 69 Господарського процесуального кодексу України (який вже було продовжено на 15 днів), спливає 18.08.2016.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача у судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2013 між ТОВ «Спецтехстрой» (підрядником, відповідачем у справі) та ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» (замовником, правонаступником якого є відповідач у справі) був укладений договір підряду № 1/07-13, за умовами якого (пункт 1.1) позивач зобов'язався за завданням замовника на свій ризик з використанням своїх матеріальних ресурсів, своїм персоналом виконати роботи з капітального ремонту крівлі з посиленням прогонів у осях «В-Жх27-40 (1 пусковий комплекс) цеху № 8 ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» (правонаступником якого є відповідач) інв. № 4508 згідно переліку проектної документації (додаток № 1) та передати результати робіт у власність замовнику, а відповідач, у свою чергу, зобов'язався прийняти від підрядника та оплатити результати робіт на умовах, у порядку та у строки, встановлені даним договором.

У пункті 2.1 сторони договору погодили загальну вартість робіт, яка у редакції додаткової угоди № 4 від 31.03.2014, склала 1 023 364 грн. 48 коп. та включає у себе вартість результатів робіт, а також видатки у відповідності з умовами виконання робіт.

У розділі 3 сторони погодили умови оплати вартості виконаних позивачем робіт. Так, відповідно до пункту 3.1 договору підряду замовник здійснює оплату на банківський рахунок підрядника: 20% загальної вартості договору - авансовий платіж у розмірі 172 000,00 грн. - протягом семи банківських днів з моменту отримання замовником рахунку; 70% від вартості виконаних протягом звітного місяця робіт, прийнятих відповідно до п.12.1 договору, не пізніше двадцяти банківських днів з моменту підписання актів виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) сторонами. Кінцевий розрахунок за договором відповідно до пункту 3.2 проводиться замовником після оформлення Акту готовності об'єкта, у порядку, передбаченому п. 12.2 договору, не пізніше двадцяти днів після повного закінчення робіт, включаючи усунення виявлених у процесі приймання недоліків.

Строки виконання робіт обумовлені сторонами у пункті 7.1 договору: початок виконання робіт - протягом десяти робочих днів після перерахування авансу; закінчення виконання робіт - згідно графіка робіт, з можливістю дострокового виконання.

Порядок здачі та приймання результатів робіт сторони погодили у розділі 12 укладеного договору. Так, у даному розділі передбачений обов'язок підрядника не пізніше трьох днів з моменту закінчення виконання робіт повідомити про це замовника. При цьому, за умовами підпункту 12.1.1 пункту 12.1 підрядник зобов'язаний щомісячно до 25 числа звітного місяця направляти замовнику наступні документи: виконавчу документацію (згідно з будівельними нормами та правилами): виконавчу схему, сертифікати та паспорти на матеріали, журнал виконання робіт, журнал лабораторного контролю; акт виконаних робіт, підписаний підрядником (КБ-2в в 3-х екземплярах); довідку про вартість виконаних робіт (КБ/3 в 3- екземплярах); відомості матеріальних ресурсів з доданням копій накладних про закупівлю матеріалів з ПДВ, використаних на відповідні роботи; інформацію щодо дат завезення (вивезення залишків) матеріалів на територію ПАТ та їх об'ємів; перелік працівників, які виконували роботи за договором та актами КБ-2в; рахунок-фактуру із зазначенням ціни та вартості етапів та вартості робіт, які здаються у звітному місяці; акт звірки взаєморозрахунків (на вимогу замовника).

Пунктом 12.2 договору підряду передбачений порядок прийняття всього комплексу робіт.

За заявою підрядника про закінчення всього комплексу робіт замовник протягом 5-ти календарних днів призначає комісію з приймання робіт (пп.12.2.1). комісія проводить контрольні заміри, перевірку якості матеріалів, відповідність виконаних робіт проектній документації (пп. 12.2.2). За результатами закінчення виконання всього комплексу робіт комісія складає Акт готовності об'єкта, який є підставою для проведення кінцевих розрахунків за договором відповідно до п. 3.2 договору (п. 12.2.3).

Відповідно до пункту 12.3 договору підряду право власності на виконані роботи переходить від підрядника до замовника з моменту підписання сторонами Акту виконаних підрядних робіт.

Відповідно до пункту 15.4 договір підряду № 1/07-13 від 25.07.2013 вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 30.12.2013, а за умовами оплати та в частині гарантійних зобов'язань - до повного розрахунку за виконані підрядником та прийняті замовником роботи, і, відповідно, закінчення строків гарантії, встановлених даним договором.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 15701 від 16.08.2013 відповідачем був перерахований позивачу авансовий платіж у розмірі 172 000,00 грн., як це передбачено умовами укладеного договору.

У подальшому, на підставі актів виконаних робіт № 1 від 05.11.2013, № 2 від 14.11.2013, № 3 від 26.11.2013, № 4 від 27.12.2013, № 5 від 27.12.2013, № 6 від 27.12.2013, № 7 від 27.12.2013, № 8 від 16.05.2014, № 9 від 16.05.2014 відповідач сплачував за кожним з цих актів не менше 70% вартості виконаних за цими актами робіт, як це передбачено умовами договору підряду. При цьому, лише за актом № 8 від 16.05.2014 відповідачем було сплачено 45960,61 грн. з необхідної суми - 91747,13 грн. (70% від загальної суми за актом 131 067,34 грн.).

Даний факт підтверджується матеріалами справи, зокрема відповідними актами виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт за відповідні місяці, рахунками на оплату робіт, виконаних згідно договору № 1/07-13 від 25.07.2013, банківськими виписками.

Таким чином, залишок неоплаченої вартості виконаних позивачем робіт за даним договором становить 45 786,52 грн. (за актом № 8 від 16.05.2014).

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов'язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 4 статті 882 зазначеного Кодексу передбачено, що передання робіт підрядником та їх прийняття замовником оформлюється актом.

Відповідно до частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У відповідності до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Матеріалами даної судової справи підтверджується факт виконання позивачем на замовлення відповідача робіт з капітального ремонту покрівлі, однак, матеріали справи не містять доказів того, що комісією з приймання результатів робіт по закінченню виконання всього комплексу робіт був складений Акт готовності об'єкта, оскільки за умовами договору обов'язок остаточного розрахунку пов'язаний саме з підписанням Акту готовності об'єкта.

Твердження ж позивача стосовно того, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість у розмірі 105 522,71 грн., суд не може покласти в основу висновків у даній справі, оскільки позивачем невірно розтлумачені положення укладеного договору в частини оплати замовником виконаних робіт та у зв'язку з цим невірно розрахована сума заборгованості відповідача. Так, позивач безпідставно вважає, що відповідач повинен був сплатити йому 20% загальної вартості договору до початку виконання робіт та 70% після підписання актів виконаних робіт, що разом складає 90% вартості виконаних робіт по кожному акту. Однак, суд зауважує, що за умовами договору підряду відповідач зобов'язаний сплачувати 70 % від суми, визначеної у кожному відповідному акті виконаних робіт, а 20% вартості договору - це одноразовий авансовий платіж за договором, розрахований виходячи із загальності вартості договору.

Крім того, позивач зазначав, що у процесі виконання робіт виникла технологічна необхідність проведення додаткових робіт, які призведуть до збільшення договірної ціни і без виконання яких неможливо продовжувати виконувати договір на попередніх умовах, адже це вплине на якість робіт, про що позивач попередив відповідача листом № 41 від 04.05.2016, до якого були додані додаткова угода № 9 на виконання додаткових робіт, договірна ціна на будівництво, акт визначення додаткових робіт по об'єкту, локальний кошторис на будівельні роботи, підсумкова вартість ресурсів до локального кошторису. У зв'язку з неотриманням відповіді на вказаний лист від відповідача, позивач сприйняв таку його поведінку як відмову від договору та направив позивачеві лист № 72 від 01.06.2016 про розірвання з 01.06.2016 договору підряду № 1/07-13 від 25.07.2013 та вимагав сплатити заборгованість.

Однак суд вважає таку позицію позивача необґрунтованою, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (п.2 ст.638 ЦК України).

При цьому, за приписами ч.1 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Оскільки позивачем не була обґрунтована необхідність здійснення додаткових робіт за договором, відповідачем не була прийнята пропозиція щодо укладення Додаткової угоди №9 до договору підряду №1/07-13 від 25.07.2013, а тому остання, як пояснював представник відповідача, не була підписана.

Тому суд зазначає, що, договір підряду №1/07-13 від 25.07.2013 має виконуватися сторонами на умовах та порядку, передбаченому цим договором з урахуванням підписаних сторонами додаткових угод №1 від 20.11.2013, №2 від 23.12.2013, №3 від 24.01.2014, №4 від 31.03.2014, №5 від 29.09.2014, №6 від 29.12.2014, №7 від 12.10.2015, №8 від 28.12.2015.

Водночас, за приписами п. 1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 11.3.3 договору передбачено, що договір може бути розірваний за згодою сторін в порядку, визначеному чинним законодавством України або замовником в односторонньому порядку на підставі п.8.3 договору.

У пунктах 11.3.1 та 11.3.2 договору зазначені обставини, за яких саме замовник (відповідач) має право відмовитися від договору.

Отже, сторонами не досягнуто згоди щодо розірвання договору, а замовник не відмовлявся від договору.

Таким чином, у межах дії вищезазначеного договору підряду суд вважає доведеним факт заборгованості відповідача перед позивачем за роботи, здані за актом № 8 від 16.05.2014, оскільки дані роботи не були оплачені відповідачем у розмірі, визначеному умовами укладеного договору.

За таких підстав суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 45 786,52 грн. заборгованості за договором підряду, а решта суми, за висновками суду, заявлена позивачем до стягнення безпідставно.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 600,00 грн. пені, суд зазначає наступне.

Дійсно, за умовами договору, у разі прострочення платежу за договором замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,1% простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 5% загальної вартості простроченого платежу.

Строк розрахунків за виконані позивачем роботи сторони погодили у розділі 3 договору підряду.

Акт № 8 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року підписаний сторонами 16.05.204, отже оплата за цим актом мала бути здійснена до 06.06.2014 (не пізніше 20 банківських днів з дати підписання акту).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 258 зазначеного Кодексу застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

За приписами ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, з огляду на умови договору річний строк для заявлення позивачем вимог до відповідача про стягнення пені за актом № 8 від 16.05.2014 сплив 06.06.2015.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення та відповідно до частини 4 цієї статті є підставою для відмови у позові.

За таких підстав, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 600,00 грн. пені суд відмовляє у зв'язку із спливом позовної давності.

Вимоги позивач стосовно стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4 249,00 грн. та інфляційних втрат у сумі 50 538,52 грн. підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Враховуючи, що судом були частково задоволені позовні вимоги у частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості, тому перерахунку підлягають і заявлені позивачем до стягнення суми 3% річних та інфляційних збитків.

Судом здійснений перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2016, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального їх розміру.

Отже, правомірним буде нарахування інфляційних втрат на суму основного боргу в розмірі 45 786 грн. 52 коп. за період з 14.06.2014 по 01.06.2016, що становить 32 216 грн. 58 коп. та нарахування 3% річних на суму основного боргу в розмірі 45 786 грн.52 коп. за період з 14.06.2014 по 01.06.2016 , що становить 2 705 грн. 80 коп.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 32 216 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 2 705 грн. 80 коп. суми 3% річних.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1 210 грн. 63 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 614, 629, 875, 879 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехстрой» (40021, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 98; ) 45 786 грн. 52 коп. основного боргу, 32 216 грн. 58 коп. інфляційних збитків, 2 705 грн. 80 коп. - суму 3% річних, 1210 грн. 63 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. В частині стягнення пені 3 600 грн. 00 коп. відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.08.2016.

Суддя Ю.А.Джепа