ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 р. Справа № 909/531/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюннебек Форм Сервісес"

Брест-Литовське шосе, буд. 8-А, м. Київ, 03179

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трейдзахідбуд"

АДРЕСА_1, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 428 062,60 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність б/н від 20.02.2016 р.);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хюннебек Форм Сервісес" подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трейдзахідбуд" про стягнення заборгованості в сумі 428 062,60 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 29.06.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2016 року. Ухвалою суду від 12.07.2016 року розгляд справи було відкладено на 22.07.2016 року. Ухвалою суду від 22.07.2016 року відкладено розгляд справи на 29.08.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити. Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини такої неявки суду не повідомив. З приводу цього варто вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вх.№7735 від 28.07.2016 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив таке.

17.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харско Інфрастракче Україна", правонаступником якого є Товариств з обмеженою відповідальністю "Хюннебек Форм Сервісес" (орендодавець по договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трейдзахідбуд" (орендар по договору) було укладено договір оренди №2, умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування (оперативну оренду) рухоме майно - стінову опалубку "MANTO".

Пунктом 2.2. договору передбачено, що обладнання вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з дати підписання Акту прийому-передачі обладнання в оренду уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 20.01.2014 року орендарю було передано об'єкти оренди відповідно до п.1.1 договору.

Відповідно до п.5.1. договору орендар здійснює оплату за оренду обладнання за весь час фактичного знаходження обладнання у орендаря, починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно з умовами цього договору, у т.ч. після закінчення терміну дії договору та/або оренди, якщо це не пов'язано із діями орендодавця, чи після закінчення строку, коли обладнання мало бути повернуто орендодавцю у визначений сторонами строк.

Пунктом 5.7 договору встановлено, що орендна плата сплачується шляхом передплати в безготівковому порядку за перші 30 календарних днів оренди обладнання на поточний рахунок орендодавця на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату. За кожний наступний строк оренди обладнання орендар здійснює передоплату за 5 робочих днів до настання цього чергового строку оренди обладнання на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату, але не пізніше дня початку наступного чергового строку оренди.

Відповідно до п.5.10. договору неотримання орендарем рахунку орендодавця не позбавляє його обов'язку сплати орендної плати за весь час фактичного користування обладнанням. В разі неотримання рахунку на оплату орендної плати, орендар самостійно вираховує суму орендної плати за певний термін оренди обладнання шляхом множення кількості діб оренди обладнання на тариф за 1 добу.

Як вбачається з позовної заяви передане за Актами приймання-передачі майно було у використанні орендаря, у зв'язку з чим сторонами було складено Акти приймання-прийняття робіт (надання послуг):

№ ОУ- 0000010 від 31.01.2014 року на суму 4 215,60 грн.;

№ ОУ- 0000038 від 18.02.2014 року на суму 6 323,40 грн.;

№ ОУ-0000045 від 28.02.2014 року на суму 3 513,00 грн.;

№ ОУ-0000070 від 20.03.2014 року на суму 7 026,00 грн.;

№ ОУ-0000080 від 31.03.2014 року на суму 3 864,30 грн.;

№ ОУ-0000092 від 21.04.2014 року на суму 6 674,70 грн.;

№ ОУ-0000096 від 30.04.2014 року на суму 3 864,30 грн.;

№ ОУ-0000133 від 31.05.2014 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000164 від 30.06.2014 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ-0000188 від 31.07.2014 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000202 від 31.08.2014 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000212 від 30.09.2014 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ-0000221 від 31.10.2014 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000231 від 30.10.2014 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ-0000237 від 31.12.2014 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000001 від 31.01.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000007 від 28.02.2015 року на суму 9 836,40 грн.;

№ ОУ-0000009 від 31.03.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000013 від 30.04.2015 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ -0000015 від 31.05.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000018 від 30.06.2015 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ-0000023 від 31.07.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000030 від 31.08.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000035 від 30.09.2015 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ-0000037 від 31.10.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000042 від 30.11.2015 року на суму 10 539,00 грн.;

№ ОУ-0000056 від 31.12.2015 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000009 від 31.01.2016 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000017 від 29.02.2016 року на суму 10 187,7 грн.;

№ ОУ-0000025 від 31.03.2016 року на суму 10 890,30 грн.;

№ ОУ-0000034 від 30.04.2016 року на суму 10 539, 00 грн.;

№ ОУ-0000041 від 31.05.2016 року на суму 10 890,30 грн.

За словами позивача за час дії договору позивачем надано послуги відповідачу на загальну суму 302 820 грн. 60 коп., а відповідачем оплачено послуг на загальну суму 138 234 грн.

Позивач стверджу, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором належним чином, внаслідок чого виник борг в сумі 164 586 грн. 60 коп.

Крім того, за словами позивача на теперішній час відповідач не повернув обладнання позивачу на загальну суму 263 476, 00 грн., яке, як стверджує позивач, в силу договору вважається втраченим та вартість його підлягає відшкодуванню.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 428 062 грн. 60 коп.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких пояснень стосовно обставин справи суду не подав, в судове засідання не з'являвся.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір оренди №2 від 17.01.2014 року.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування (оперативну оренду) рухоме майно - стінова опалубка MANTO, (далі за текстом - обладнання). Найменування складових частин та вартість обладнання, що передається в оренду, зазначено в специфікаціях та в актах прийому-передачі обладнання (п.1.2). Адреса об'єкту, де буде розміщено обладнання для його використання орендарем: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна (будівництво м-ну "Калинова Слобода") (п.1.3.). Мета оренди: промислове використання за його технічним призначенням, а саме - використання при здійсненні будівельно-монтажних робіт на об'єкті будівництва.

Відповідно до акту прийому-передачі обладнання в оренду від 20.01.2014 року позивач передав, а відповідач прийняв обладнання в оренду.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.5.2. договору загальна вартість обладнання (згідно Специфікації), яке передається в оренду за цим договором складає: 263 476, 00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 43 912, 67 грн. Вартість оренди обладнання за одну добу зазначається без ПДВ та складає 292, 75 грн., та додатково сплачується ПДВ в розмірі 20% - 58, 55 грн. (п.5.3). Вартість оренди обладнання за 30 діб складає 10 539 грн., у тому числі ПДВ 20% - 1 756, 50 грн. (п.5.4).

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.7 договору встановлено, що орендна плата сплачується шляхом передплати в безготівковому порядку за перші 30 календарних днів оренди обладнання на поточний рахунок орендодавця на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату. За кожний наступний строк оренди обладнання орендар здійснює передоплату за 5 робочих днів до настання цього чергового строку оренди обладнання на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату, але не пізніше дня початку наступного чергового строку оренди.

Відповідно до п.5.10. договору неотримання орендарем рахунку орендодавця не позбавляє його обов'язку сплати орендної плати за весь час фактичного користування обладнанням. В разі неотримання рахунку на оплату орендної плати, орендар самостійно вираховує суму орендної плати за певний термін оренди обладнання шляхом множення кількості діб оренди обладнання на тариф за 1 добу.

Пунктом 5.17 договору встановлено, що орендар зобов'язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 5-го числа місяця, наступного за звітним. У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою без будь-яких зауважень та претензій в повному обсязі (на вказану в акті суму).

В спірному випадку, використання орендарем майна підтверджується Актами приймання-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ- 0000010 від 31.01.2014 року на суму 4 215,60 грн.; № ОУ- 0000038 від 18.02.2014 року на суму 6 323,40 грн.; № ОУ-0000045 від 28.02.2014 року на суму 3 513,00 грн.; № ОУ-0000070 від 20.03.2014 року на суму 7 026,00 грн.; № ОУ-0000080 від 31.03.2014 року на суму 3 864,30 грн.; № ОУ-0000092 від 21.04.2014 року на суму 6 674,70 грн.; № ОУ-0000096 від 30.04.2014 року на суму 3 864,30 грн.; № ОУ-0000133 від 31.05.2014 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000164 від 30.06.2014 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ-0000188 від 31.07.2014 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000202 від 31.08.2014 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000212 від 30.09.2014 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ-0000221 від 31.10.2014 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000231 від 30.10.2014 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ-0000237 від 31.12.2014 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000001 від 31.01.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000007 від 28.02.2015 року на суму 9 836,40 грн.; № ОУ-0000009 від 31.03.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000013 від 30.04.2015 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ -0000015 від 31.05.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000018 від 30.06.2015 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ-0000023 від 31.07.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000030 від 31.08.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000035 від 30.09.2015 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ-0000037 від 31.10.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000042 від 30.11.2015 року на суму 10 539,00 грн.; № ОУ-0000056 від 31.12.2015 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000009 від 31.01.2016 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000017 від 29.02.2016 року на суму 10 187,7 грн.; № ОУ-0000025 від 31.03.2016 року на суму 10 890,30 грн.; № ОУ-0000034 від 30.04.2016 року на суму 10 539, 00 грн.; № ОУ-0000041 від 31.05.2016 року на суму 10 890,30 грн. - на загальну суму 302 820 грн. 60 коп., з яких відповідачем оплачено 138 234, 00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за щомісячні орендні платежі становить 164 586, 60 грн., докази протилежного в суду відсутні, а відтак є всі підстави для стягнення вказаної суми з відповідача.

Що стосується вимоги позивача про відшкодування вартості обладнання, слід вказати таке.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 6.3.8. договору передбачено, що в разі не своєчасного повернення обладнання або його деталей протягом 5 банківських днів орендар зобов'язаний відшкодувати його повну вартість, зазначену в специфікації до цього договору. Відповідно до п.7.12. договору у разі ухилення від повернення обладнання із оренди, до чого прирівнюється ухилення від підписання будь-якого акту повернення, протягом 5 робочих днів з дати, коли таке повернення/або підписання повинно відбутися, вважається, що об'єкт оренди (обладнання) втрачене орендарем і орендодавець має право вимагати від орендаря відшкодування вартості втраченого обладнання.

В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем орендованого майна позивачу. Відповідно до специфікації від 17.01.2014 року вартість обладнання становить 263 476 грн. 00 коп., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

За таких обставин суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 629, ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трейдзахідбуд" /76018, АДРЕСА_2, , р/р 5883 в ПАТ "Креді ОСОБА_2" м. Київ, МФО 300614/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хюннебек Форм Сервісес" /03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, буд. 8-А, , р/р 0200 в ПАТ "ІНГ ОСОБА_2 Україна" в м. Київ, МФО 300539/ грошові кошти в сумі 428 062 грн. 60 коп. (чотириста двадцять вісім тисяч шістдесят дві гривні шістдесят копійок) та судовий збір в розмірі 6 420 грн. 94 коп. (шість тисяч чотириста двадцять гривень дев'яносто чотири копійки).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.09.16

Суддя Фрич М. М.