УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.08.2016Справа № 910/15748/16

Суддя Дупляк О.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрклінсервіс"

до Приватного підприємства "Сембі"

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрклінсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Сембі" про витребування майна.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, з огляду на таке.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що позовна заява подається до господарського суду в письмові формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно з приписами статті 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України представником юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Як вбачається з тексту поданої до суду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрклінсервіс" остання підписана представником за дорученням Титорчуком С. Ф.

Позовні матеріали містять довіреність № б/н від 01.08.2016, яку Титорчук С. Ф. надав до суду в підтвердження своїх повноважень на підписання заявленого позову.

Водночас зі змісту довіреності № б/н від 01.08.2016 вбачається, що Титорчук С. Ф. від імені позивача наділений повноваженнями, зокрема: "представляти інтереси ТОВ "Укрклінсервіс" у загальних, господарських та інших спеціалізованих судах, всіх інстанцій, із всіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику...", "Для цього Титорчуку С. Ф. Надається право отримувати оригінали та копії будь-яких документів, складати, подавати та підписувати будь-які документи, необхідні представнику для реалізації наданих представнику повноважень за цією довіреністю, сплачувати державне мито та інші витрати, завіряти своїм підписом копії документів". Вищевказаною довіреністю представнику надано право "подавати та підписувати будь-які документи", проте відсутні підстави ототожнювати наведене формулювання із наданням представнику права підписувати позовні заяви.

Отже, суд дійшов висновку, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрклінсервіс" підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, заявником при оформленні позовної заяви не було дотримано вимог ст. 54, 57 ГПК України, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду у відповідності до п.1. ч.1. ст. 63 ГПК України, згідно з якою суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 грн.

Згідно з пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позову немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що при поданні даного позову позивачем заявлено вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння.

У п. 2.2. статті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Суд зазначає, що одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду в підтвердження сплати судового збору квитанцію № ПН115 від 23.08.2016 на суму 1 450, 00 грн.

Проте вказана сума не відповідає встановленому чинним законодавством розміру, оскільки, як уже зазначалося вище, виходячи із положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 така позовна вимога як витребування майна з чужого незаконного володіння є майновою вимогою, при заявленні якої позивачем зазначається ціна позову, виходячи з балансової вартості майна, що витребовується, а відтак й обраховується встановлений розмір судового збору.

За таких обставин позивачем при поданні зустрічної позовної заяви було порушено вимоги статті 57 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою суд повертає позовну заяву без розгляду якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до статті 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Отже, приписами зазначеної норми передбачено обов'язок заявника направити відповідачу всі додані до позовної заяви документи.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, передбачених п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України. Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

На підтвердження направлення відповідачу копії даної позовної заяви (вих. № б/н від 26.08.2016) та доданих до неї документів заявником додано фіскальний чек № 733 від 22.08.2016 та опис вкладення у цінний лист від 22.08.2016 з якого вбачається, що відповідачу була направлена "позовна заява від 22.08.2016 року про витребування майна", проте, як зазначалося вище, позовна заява, направлена до суду, має іншу дату підписання, а саме - 26.08.2016.Отже, із наданого позивачем опису вкладення вбачається, що на адресу відповідача була направлена інша позовна заява, ніж та, що до суду. Інших доказів, які б підтвердили факт скерування позивачем на адресу відповідача саме позовної заяви вих. № б/н від 26.08.2016 позовні матеріали не містять.

За таких обставин, суд вважає, що заявником при подачі позову порушено положення п. 2 ст. 57 ГПК України, що є підставою у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України для повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 6 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути заявникові без розгляду.

Суддя О.М. Дупляк