РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016Справа №910/10535/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»

До Комунального підприємства «Київпастранс»

Про стягнення 17 359,88 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Андрієнко Ю.А., довіреність № 78/16 від 14.12.2105р.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Комунального підприємства «Київпастранс» (далі - відповідач ) про стягнення 17 359,88 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування транспортного засобу № 0113-0120-0018 від 06.10.2014р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 17 359,88 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 08.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/10535/16 та призначено розгляд на 15.07.2016 р.

24.06.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі.

15.07.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача на 19.08.2016р.

19.08.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення ухвал суду.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилались за адресою, що зазначена в позовній заяві та є юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників відповідачів суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія

«Український страховий стандарт» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 0113-0120-

0018 добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави (далі - договір страхування), відповідно до якого Позивачем застраховано транспортний засіб

Страхувальника - автомобіль Geely реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі - застрахований

автомобіль).

05.12.2014 року в м. Києві по проспекту Московський сталась дорожньо-транспортна

пригода за участю автомобіля Geely реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням

ОСОБА_2 та автобуса Богдан реєстраційний номер НОМЕР_2 під

керуванням ОСОБА_3.

Відповідно до довідки ДАІ дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3, який керуючи автобусом Богдан реєстраційний номер НОМЕР_2 порушив вимоги в частинах 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з застрахованим автомобілем.

26.12.2014 року Оболонським районним судом міста Києва винесено постанову, згідно

якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної

пригоди.

19.12.2014 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було складено звіт про оцінку № 895, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля Geely

становить 19 571,16 грн.

Відповідно рахунку-фактури від 06.01.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely реєстраційний номер НОМЕР_3, становить 17 627,13 грн.

Відповідно до страхового акту № 4671 від 16.03.2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування, суму страхового відшкодування було визначено в розмірі 17 359,88 грн.

Виходячи із матеріалів справи, 19.03.2015 року платіжним дорученням № 135 здійснено виплату страхового відшкодування, в розмірі 17 359,88 грн. відповідно до умов договору страхування та положень чинного законодавства.

15.02.2016 року Позивач надіслав Відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу. Зазначена вимога була отримана Відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень пункту 36.1. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до положень пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом п'ятнадцяти днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка мас право на отримання відшкодування, за наявності документів.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (, адреса: 04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20) суму заборгованості в розмірі 17 359 (сімнадцять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 88 коп., 1 318 (одну тисячу триста вісімнадцять) грн. - судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 02.09.2016р.)

Суддя Мельник В.І