ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016 Справа № 917/1147/16

м. Полтава

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго", 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Чкалова, 17

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 3414,84 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Величко О.Г., довіреність від 05.07.2016 року №1-17/1296;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 10 404,84 грн. заборгованості за договором №135Л від 29.10.2015 року купівлі-продажу теплової енергії, з яких: 6990,00 грн. - основний борг за період з грудня 2015 року по березень 2016 року; 2558,19 грн. - пеня за період з 01.03.2016 року по 15.05.2016 року; 180,48 грн. - 3% річних з 01.12.2015 року по 12.07.2016 року; 676,17 грн. - інфляційні витрати за період з грудня 2015 року по липень 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати отриманої теплової енергії, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для нарахування і стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних.

Позивач заявою від 05.08.2016 року зменшив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в зв'язку з тим, що відповідач 28.07.2016р. за платіжним дорученням №136 добровільно сплатив основний борг в розмірі 6990,00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляції та річних підтримані позивачем в повному обсязі.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки такі дії позивача не суперечать законодавству, не порушують права і охоронювані законом інтереси будь-яких осіб, заява від 05.08.2016 року приймається господарським судом до розгляду.

Виходячи з п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Згідно абзацу четвертого підпункту 4.6 пункту 4 вказаної постанови зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору стає вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Таким чином, ціна позову, яку згідно з частиною третьою статті 55 ГПК вказує позивач складає 3414,84 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Суд, враховуючи, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, визнав за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

28.10.2015 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №135Л та додатки до нього згідно якого, позивач зобов'язується надавати відповідачеві теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення Споживача за адресою: м. Лубни, вул. Радянська, 27/49, кафе «Піца Челентано» в обсягах, зазначених у Додатку 1 до Договору, а відповідач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором (п. 1.1., 2.1. Договору).

Кількість спожитої теплової енергії визначається на межі балансової належності теплових мереж Теплопостачальної організації та Споживача за показниками приладів комерційного обліку теплової енергії. У разі встановлення приладів обліку не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати, визначені згідно із схемою балансової належності визначеної в Додатку № 2 до Договору, до місця встановлення приладів обліку (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 2 Додатку №1 до Договору у відповідача встановлено прилад обліку теплової енергії типу Sensus PolluCom EX № 32641543.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що на момент укладення Договору діє тариф затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року №1040, за кожну відпущену 1 Гкал - 1548,37 грн.; крім того ПДВ - 309,67 грн., всього 1858,04 грн. В період дії Договору можлива зміна тарифів на теплову енергію, які є обов'язковими до застосування і набувають чинності для сторін без укладання додаткових угод. У випадку зміни тарифів Теплопостачальна організація повідомляє про це Споживача у засобах масової інформації.

Згідно п.4.4. Договору порядок розрахунків за теплову енергію визначений у додатку 3 до Договору. Зокрема, в даному додатку в п. 5 визначено, що споживач самостійно розраховує та до першого числа розрахункового періоду, сплачує позивачеві повну вартість заявленого у додатку 1 до Договору обсягу споживання теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків.

Якщо обсяг спожитої теплової енергії, визначеної з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря у розрахунковому періоді перевищує сплачений заявлений обсяг, вартість такого перевищення сплачується відповідачем не пізніше 15-го числа періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до рахунку, наданого теплопостачальною організацією. (п. 5.2 Додатку 3 до Договору).

П. 8 Додатку 3 до Договору визначено, що факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі, який складається сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і Договору. У разі неповернення споживачем акту приймання-передачі теплової енергії та/або необґрунтованої відмови від його підписання, акт, підписаний теплопостачальною організацією в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання Споживачу теплової енергії в обсягах, зазначених в акті.

Даний договір набуває чинності з моменту його укладення, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.10.2015 р. і діє в частині поставки теплової енергії до 30.04.2018 р., а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення (п. 10.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем відпускалась теплова енергія споживачу.

Позивачем надані підписані сторонами акти прийняття-передачі теплової енергії за грудень 2015 року - березень 2016 року, які свідчать про відпуск теплової енергії споживачу та її вартість.

Позивач посилається, що відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію у визначений спосіб, та строки, а отже ігнорував строк виконання зобов'язань по оплаті планових платежів згідно договору.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2690 від 29.10.2015р. установлено з 01.11.2015р. Обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Лубнитеплоенерго» тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення) - 1 714,62 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №54 від 28.01.2016р установлено з 01.02.2016р. Обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Лубнитеплоенерго» тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення) - 1 650, 89 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Як свідчить розрахунок позивача та наявні у справі докази, за період з грудня 2015 року по березень 2016 року за відпущену теплову енергію обсягом 8,769 Гкал до сплати нараховано 14842,08 грн. Відповідачем обов'язок з оплати отриманої теплової енергії виконано з порушенням визначених Договором строків. На момент прийняття судом рішення основний борг між сторонами відсутній, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 28.08.2016 року.

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настаються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Пунктом 6.1.1 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати теплової енергії, відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три процента річних від простроченої суми, а також сплатити пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше 100 % загальної суми боргу, згідно закону України від 20.05.1999 р. №686 «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги».

У відповідності до п. 6.1.1 Договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 01.03.2016 року по 15.05.2016 року в розмірі 2558,19 грн. (1% від суми прострочки платежу, але не більше 100% боргу).

При вирішенні позову в частині вимог про стягнення пені суд керується наступним.

Законом України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», на який зроблене посилання в п.6.1.1 Договору, передбачена можливість нарахування пені на вартість заборгованості саме за фактично спожиті комунальні послуги.

В той же час, в наданому позивачем розрахунку пені здійснено її нарахування за період з 01.03.2016р. по 31.03.2016р. на плановий обсяг теплопостачання відповідача, здійснений розрахунковим шляхом, який становить 6327,86 грн. З урахуванням того, що фактична вартість послуг, спожитих відповідачем у березні 2016 р., склала 1325,66 грн. вимоги позивача про стягнення пені за період з 01.03.2016р. по 15.05.2016р. підлягають задоволенню частково, із розрахунку 1 % від суми простроченого платежу, передбаченого п.6.1.1 договору та Законом України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», що обраховується від вартості фактично спожитих послуг.

Таким чином, стягненню підлягає 1007,50 грн. пені., в частині вимог про стягнення 1550,69 грн. пені у позові відмовляється.

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок боржника сплатити грошову суму на вимогу кредитора, а також 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем заявлено до стягнення 180,48 грн. - 3% річних з 01.12.2015 року по 12.07.2016 року та 676,17 грн. - інфляційних витрат за період з грудня 2015 року по липень 2016 року.

При перевірці наданого позивачем розрахунку судом виявлено, що період та розмір нарахування 3% річних, інфляційних витрат є обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства України, тому, приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання, вимоги в цій частині вимог задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44-49 (ч.5), 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго", вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500, - 1007 грн. 50 коп. пені; 180 грн. 48 коп. - 3% річних; 676 грн. 17 коп. інфляційних витрат; 752 грн. 25 коп. судового збору.

3. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

4. В частині вимог про стягнення 1550,69 грн. пені у позові відмовити.

Суддя Пушко І.І.