КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" вересня 2016 р. Справа № 927/1457/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Рудченка С.Г.

Коротун О.М.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 01.09.2016 року по справі №927/1457/14 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. у справі №927/1457/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

про стягнення 1 761 150,00 грн.

за участю Прокуратури Чернігівської області.

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України (далі-відповідач) про стягнення збитків.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2014р. у справі №927/1457/14 в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015р., рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2014р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

В липні 2016р. відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. у справі №927/1457/14 (далі-заява), в якій просить скасувати зазначену постанову апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, відповідач просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 30.06.2015р. у даній справі.

Підставами перегляду рішення суду заявник визначив як наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли буди йому відомі на момент розгляду даної справи, які встановлені постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. у справі №917/2079/15. Так, зазначеною постановою суду визнано недійсним договір про вирощування сільськогосподарських культур із застосуванням інноваційних технологій №1/4 від 17.04.2013р., укладений між сторонами у даній справі. На підставі цього договору, як стверджує заявник, Київським апеляційним господарським судом стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у справі №927/1457/14.

Позивачем подано письмові заперечення на заяву, в яких зазначає, що висновки Київського апеляційного господарського суду викладені в постанові від 26.03.2015р. відповідають вимогам закону та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для скасування останньої.

Прокуратурою подано письмові пояснення, в яких вона просить заяву задовольнити, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. скасувати.

01.09.2016р. в судове засідання з'явилися представники прокуратури та відповідача, представники позивача та третьої особи не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про неявку та її причини суд не повідомили. Представники прокуратури та відповідача проти розгляду справи за відсутності зазначених представників не заперечували.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання та те, що відповідно до ст.114 ГПК України неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, судова колегія вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутністю останніх.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви та відзивів, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.112 ГПК України господарський суд вправі переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

При цьому, перегляд за нововиявленими обставинами постанов і ухвал апеляційної інстанції, якими змінено або скасовано судове рішення суду першої інстанції, здійснюється судом тієї інстанції, якими змінено або прийнято нове судове рішення (ст. 114 ГПК України).

Як зазначалося вище, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015р., рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2014р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено на підставі ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України.

Таким чином, заява відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає розгляду саме Київським апеляційним господарським судом.

Крім того, судова колегія звертає увагу заявника на те, що у суду апеляційній інстанції відсутні повноваження як для перегляду за нововиявленими обставинами так і для скасування постанови суду касаційної інстанції.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення (п. 8.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №17).

У відповідності до ч.2 ст.112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 №17 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Обґрунтовуючи вимоги заяви про перегляд вищезазначеної постанови суду, відповідач посилається на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. у справі №917/2079/15, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2016р. Даною постановою суд визнав недійсним договір про вирощування сільськогосподарських культур із застосуванням інноваційних технологій №1/4 від 17.04.2013р., укладений між сторонами у даній справі.

Визнаючи недійсним зазначений договір, суд виходив з того, що державним підприємством (відповідач) не було дотримано спеціальної процедури укладення договору про спільну діяльність, а саме не отримано погодження Кабінету Міністрів України на укладення оскаржуваного договору, тому у останнього були відсутні правові підстави для передання в користування фізичній особі (позивач) державного майна, а відтак і відсутній повний обсяг цивільної дієздатності на таке укладення.

В зв'язку з чим, як стверджує заявник, відсутні підстави для задоволення позовних вимог у даній справі про стягнення заборгованості за зазначеним вище договором.

Разом з тим, відповідно до положень ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, за позивачем по даній справі зберігається право захисту своїх прав та інтересів шляхом відшкодування збитків за наслідками визнання договору недійсним тощо.

Також, судова колегія приймає до уваги те, що обставини, на які посилається заявник, щодо порушень вимог законодавства під час укладання спірного договору, як свідчать матеріали справи, йому були відомі, оскільки самим заявником ставилось питання в ході розгляду даної справи про визнання договору недійсним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Київським апеляційним господарським судом позовні вимоги задоволено фактично на підставі ст.224, 225 Господарського кодексу України, які передбачають стягнення збитків з винного учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

Відповідно до норм закону можливість стягнення з винної сторони збитків на користь особи, права якої порушені, залежить не від умов договору, який був визнаний судом недійсним, а від загальних умов настання цивільно-правової відповідальності, що в даному випадку було встановлено судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, твердження заявника про те, що задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції стягнув з відповідача на користь саме заборгованість за визнаним недійсним Договором не відповідає дійсним обставинам справи.

Судова колегія звертає увагу на те, що господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В той же час, факт недійсності договору в даній справі не спростовує висновків суду, покладених в основу судового рішення.

Кірм того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до приписів ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який, серед іншого, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило у законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 "Справа "Совтрансавто-Холдинг" проти України", п. 72 "Оцінка Суду"; рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 "Справа "Желтяков проти України", п.42).

За встановлених обставин у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. у справі №927/1457/14, тому вказана заява залишається без задоволення, а постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. - без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст.49, 112 - 114 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. у справі №927/1457/14 залишити без задоволення.

2.Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. у справі №927/1457/14 залишити без змін.

3.Матеріали справи №927/1457/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Г. Рудченко

О.М. Коротун