ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. Справа № 925/919/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - сільський голова;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" до Піщанської сільської ради про стягнення 90 699,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 90 699,34 грн., з них: 68 471,26 грн. основного боргу за спожитий газ, 1 266,00 грн. як 3 % річних, 16 764,50 грн. пені та 4 197,58 грн. інфляційних на підставі типового договору № 07/11298/БО-15 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03 вересня 2015 року, що укладено між сторонами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін і дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" , що здійснює діяльність на підставі ліцензій на постачання природного газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом (далі -Постачальник) в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі статуту та публічне акціонерне товариство "по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз", що здійснює діяльність на підставі ліцензії на розподіл природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ (далі - Газорозподільне підприємство), в особі головного інженера ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності від 02.01.2015 № 61 та Піщанською сільською радою, що здійснює діяльність на підставі ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" ( далі - Споживач) в особі сільського голови ОСОБА_2, що діє на підставі ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" було укладено типовий договір № 07/11298/БО-15 на постачання природного газу за регульованим тарифом ( а.с. 10-15).

У відповідності до даного договору Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб Споживача , а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим Договором ( п.1.1. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися між Сторонами з 01 липня 2015 року та укладається на строк до 31 грудня 2015 року (п. 10.1 договору).

Дана умова відповідає ч. 3 ст. 631 ЦК яка визначає, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Загальні умови виконання господарських зобовязань визначені ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно з якими суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За твердженням позивача, на виконання умов договору між сторонами, відповідачу було в січні 2016 року поставлено газ в розмірі 12 641 м 3 на загальну суму 109 148,46 грн. ( тариф за 100 м 3 - 8 634,48 грн. ) на підставі підписаного обома сторонами додаткового договору від 31.12.2015 року на постачання природного газу за регульованим тарифом (а.с. 23).

Фактом підтвердження отримання природного газу від позивача є акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2016 року (а.с. 25).

Спору між сторонами з приводу кількості та вартості отриманого газу за січень 2016 року немає.

Відповідно до п. 4.2. договору, на момент укладання Договору ціна за 1000 м.куб. газу з урахуванням послуг по його транспортуванню магістральними та розподільними трубопроводами, послуг з постачання, збору у вигляді цільової надбавки (2%) складає 7 495,10 грн. (сім тисяч чотириста дев'яносто п'ять грн. 10 коп.), крім того ПДВ 1499,02 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять грн. 02 коп.) Разом 8 994,12 грн. (вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири грн. 12 коп.).

Відповідно до п. 4.6 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах щомісячної/щодекадної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочі дні до початку розрахункового періоду, крім оплати вартості послуг з постачання суб'єктами господарювання, які виробляють теплову енергію, утому числі блочних (модульованих) котелень, установлених на дахові та прибудинкових (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб'єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води).

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок проводиться не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як вбачається з акту звірки (а.с. 26) підписаного представниками обох сторін, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за спожитий у січні 2016 року газ становить 68 471,26 грн.

Відповідачем не подано заперечень проти повноти обліку позивачем часткової оплати відповідача за газ, яка внесена до таблиці розрахунків (а.с. 9) і не надано доказів сплати боргу у більших сумах, ніж обліковує позивач.

Оскільки доказів проведення повного розрахунку за спожитий у січні 2016 року газ відповідач суду не надав, строк розрахунку на час розгляду справи є таким, що настав, відповідач існування основного богу не заперечив, то позов в цій частині підлягає до повного задоволення і з Відповідача на користь Позивача слід примусово стягнути 68 471,26 грн. боргу за газ.

Позивач також просить стягнути з відповідача 1 266,00 грн. як 3 % річних, 16 764,50 грн. пені та 4 197,58 грн. інфляційних за прострочення розрахунків по договору по оплаті за газ на підставі умов договору між сторонами та ст. 625 ЦК України.

При розгляді даної частини позовних вимог судом встановлено таке:

За змістом п. 1 ст. 199 Господарського кодексу України та п. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Зазначені статті узгоджуються з приписами п. 6.2.2. Договору між сторонами, згідно з яким у разі порушення Споживачем строків оплати передбачених розділом IV Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України , що діяла в період , за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пеня встановлюється за умовами договору між сторонами, але при її сплаті розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Кодексом, законами, або договором.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (штраф, та пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Дане положення закону при розрахунку пені позивачем дотримано.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 16 764,50 грн. пені, розрахованої за період з 06.02.2016 по 05.08.2016 (а.с. 9) на суму боргу за газ, яка виникла за січень 2016 року.

Перевіривши розрахунки позивача по програмі Ліга-Закон, суд встановив, що розрахунок пені є вірним.

Доказів проведення повного розрахунку за пенею відповідач суду не подав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 16 764,50 грн. пені.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 1 266,00 грн. та 4 197,58 грн. інфляційних за період з 06.02.2016 по 05.08.2016 (розрахунки а.с. 9).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором, або законом.

Перевіривши розрахунки позивача по програмі Ліга-Закон, суд вважає, що розрахунок 3% річних та інфляційних є вірним (а.с. 9).

Доказів проведення повного розрахунку за інфляційними та 3% річних відповідач суду не подав, а тому до примусового стягнення з нього на користь позивача належить 1 266,00 грн. як 3% річних та 4 197,58 грн. інфляційних.

Доказів сплати відповідачем боргу за позовними вимогами у справі немає, правомірність позовних вимог доведена позивачем зібраними у справі доказами.

Тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 68 471,26 грн. залишку основного боргу за спожитий газ, 16 764,50 грн. пені, 4197,58 грн. інфляційних, 1266,00 грн. як 3% річних на підставі типового договору № 07/11298/БО-15 від 03.09.2015 року на постачання природного газу за регульованим тарифом.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Піщанської сільської ради (ідентифікаційний код 26358963, Черкаська область, Золотоніський район, с. піщане, вул. Леніна (ОСОБА_5, 98-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (ідентифікаційний код 39672471, м. Черкаси, вул. Громова, 142) -- 68 471,26 грн. залишку основного боргу за спожитий газ, 16 764,50 грн. пені, 4197,58 грн. інфляційних, 1266,00 грн. як 3% річних на підставі типового договору № 07/11298/БО-15 від 03.09.2015 року на постачання природного газу за регульованим тарифом та 1378,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 19 серпня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських