РІШЕННЯ

15 серпня 2016 року Справа № 913/723/16

Провадження №26/913/723/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Обєднане господарство залізничного транспорту, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсною додаткової угоди б/н від 08.07.2011 до договору оренди землі

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 4 від 31.05.2016;

від відповідача: не прибув.

В судовому засіданні 15.08.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

14.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Обєднане господарство залізничного транспорту звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання недійсною додаткової угоди б/н від 08.07.2011 до договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.06.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 29.06.2016. В судовому засіданні 29.06.2016 оголошено перерву до 14.07.2016. Ухвалою від 14.07.2016 розгляд справи відкладено на 15.08.2016.

29.06.2016 відповідач через канцелярію господарського суду Луганської області надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області №1227/3807/2012 від 03.08.2012 скасовано Рішення №431, на зазначену постанову Сєвєродонецькою міською радою була подана апеляційна скарга, яка Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 була задоволена, постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області №1227/3807/2012 від 03.08.2012 була скасована, ухвалою Вищого адміністративного суду України №К/800/65360/12 від 01.04.2014 касаційну скаргу було задоволено, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду №1227/3807/2012 від 11.10.2012 скасована; постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 серпня 2012 залишено в силі. Так, відповідач наголошує, що Рішення №431 було чинним з 01.07.2011 по 01.04.2014, а саме з моменту набрання рішенням законної сили по дату ухвали Вищого адміністративного суду України. Також, відповідач зазначає, що як вбачається з п.2.9. постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними господарським судам необхідно мати на увазі, що відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України господарський суд повинен відмовити у визнанні правочину недійсним, коли ці вимоги ґрунтуються на акті державного чи іншого органу, що не відповідає законодавству.

14.08.2016 позивач через канцелярію господарського суду Луганської області подав заперечення на відзив.

В судовому засіданні 15.08.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання 15.08.2016 не прибув.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2007 року між позивачем, Відкритим акціонерним товариством Обєднане господарство залізничного транспорту правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Обєднане господарство залізничного транспорту, як орендарем та відповідачем, Сєвєродонецькою міською радою, як орендодавцем, було укладено договір оренди землі №99 (далі договір), відповідно до умов якого орендодавець, на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради за №1253 від 16.08.2007, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі транспорту (під комплекс обєктів локомотивного депо), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, №5-Б2/1 (п.1). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1873 га (п.2.). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 1098133,77 гривень (п.5.). Договір укладено на 25 років строком по 16.08.2032 включно. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8.). Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі 12079,47 гривень на рік, що складає 1,10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9.). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10.). Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 1006,62 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.11). Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання; зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п.12). Відповідно до п.13 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня на суму боргу у розмірі 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті. За цим договором строк нарахування пені та позовної давності щодо неї встановлюються та складають три роки. У разі припинення або розірвання договору оренди, або визнання його недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається. Сторони визнають, що: - орендар користувався землею з 16.08.2007. Згідно п.14 договору земельна ділянка передається в оренду: під комплекс обєктів локомотивного депо.

14.09.2007 між сторонами складено акт передачі-прийняття земельної ділянки в натурі, відповідно до якого Сєвєродонецька міська рада передає земельну ділянку в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю Обєднане господарство залізничного транспорту, в розмірі 1,1873 га, яка знаходиться: м.Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, №5-2Б/1.

20.03.2008 між сторонами була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої п.5 «обєкт оренди» змінила на: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 1129122,30 гривень. Пункт 9, 11 «орендна плата» змінили на: Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі 56456,12 гривень на рік, що складає 5,00 % від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 4704,68 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

31.03.2009 між сторонами була укладена додаткова угода №2, відповідно до якої п.5 «обєкт оренди» змінила на: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 1300805,88 гривень. Пункт 9, 11 «орендна плата» змінили на: Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі 65040,29 гривень на рік, що складає 5,00 % від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 5420,02 гривень протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

08.07.2011 між сторонами була укладена додаткова угода б/н, відповідно до якої п.5 «обєкт оренди» змінила на: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 2309773,42 гривень. Пункт 9, 11 «орендна плата» змінили на: Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: з 01.07.2011 по 31.12.2011 69293,20 грн на рік, що складає 3,00 % від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2012 по 31.12.2012 80842,07 грн на рік, що складає 3,50 % від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2013 по 31.12.2013 -92390,94 грн на рік, що складає 4,00 % від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 103939,80 грн на рік, що складає 4,50 % від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2013 по 31.12.2013 -92390,94 грн на рік, що складає 4,00 % від нормативної грошової оцінки, з 01.01.2015 по 31.12.2015 115488,67 грн на рік, що складає 5,00 % від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі з 01.07.2011 по 31.12.2011 5774,43 гривень, 01.01.2012 по 31.12.2012 6736,84 грн, 01.01.2013 по 31.12.2013 7699,24 грн, 01.01.2014 по 31.12.2014 8661,61 грн, 01.01.2015 по 31.12.2015 9624,06 грн, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У пункті 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що у розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, у подальшому скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування (визнання нечинним або недійсним) не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин, пов'язаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України Про оренду землі.

Також за підпунктом 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно з пунктами 288.1., 288.4. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з пунктом 288.4., підпунктами 288.5.1., 288.5.2. пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких обєктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів-чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756-VI, який набрав чинності з дня набрання чинності Податковим кодексом України, до частини другої статті 21 Закону України Про оренду землі внесені зміни, в силу яких розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України Про оренду землі вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати. Також, договором оренди землі мають визначатись форма, умови внесення орендної плати, при цьому строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності повинні встановлюватись відповідно до Податкового кодексу України.

За частиною 2 статті 18 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років; частинами 1, 2 статті 20 Закону України Про оцінку земель визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Частиною 1 статті 73 Закону України Про місцеве самоврядування передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Відповідно до п.10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Згідно з пунктом 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 р. №11 визначено, що частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє. При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що між позивачем, як орендарем та відповідачем, як орендодавцем, було укладено договір оренди землі №99 від 03.09.2007.

08.07.2011 між сторонами, на виконання рішення №431 від 29.03.2011 Сєвєродонецької міської ради Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища ОСОБА_2, села Воєводівка якою було встановлено новий розмір нормативної грошової оцінки, укладено додаткову угоду б/н до договору оренди землі №99 від 03.09.2007, в якій змінено розмір орендної плати.

Рішенням Сєверодонецького міського суду від 03.08.2012 у справі № 2а/1227/3807/2012, залишеним без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014, було визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради №431.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що оскільки рішення Сєвєродонецької міської ради №431 було визнано протиправним та скасовано постановою адміністративного суду, відтак з моменту прийняття воно, як нелегітимне, не може породжувати жодних правових наслідків, у тому числі у вигляді внесення змін до договорів оренди в частині встановлення розміру нормативно-грошової оцінки землі, та, відповідно, розміру орендної плати. Така саме позиція зазначена у постанові Вищого господарського суду Україні у справі № 913/180/15 від 19.11.2015.

Твердження відповідача про те, що рішення Сєвєродонецької міської ради №431 було чинним в період з 01.07.2011 по 01.04.2014 судом до уваги не приймаються, адже така позиція суперечить постанові пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення №7 від 20.05.2013 та висновкам зазначеним у постанові Вищого господарського суду Україні по справі № 913/180/15 від 19.11.2015.

За таких обставин вимога позивача про визнання недійсною додаткової угоди б/н від 08.07.2011, державна реєстрація від 08.07.2011 за № 00174, до договору оренди землі №99 від 03.09.2007, є законною обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами та такою що підлягає задоволенню.

Так додаткова угода б/н від 08.07.2011, державна реєстрація від 08.07.2011 за № 00174, до договору оренди землі №99 від 03.09.2007 є недійсною з моменту укладення.

У відповідності до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду б/н від 08.07.2011, державна реєстрація від 08.07.2011 за № 00174, до договору оренди землі №99 від 03.09.2007 яка укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю Обєднане господарство залізничного транспорту та Сєвєродонецькою міською радою Луганської області.

3. Стягнути з Сєвєродонецької міської ради Луганської області (, місцезнаходження: 93404, м. Сєвєродонецьк Луганська область, Бульвар Дружби Народів, буд.32) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю Обєднане господарство залізничного транспорту, (, місцезнаходження: 93400, м.Сєвєродонецьк Луганська область, вул. Механізаторів, буд. 2) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп., витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.08.2016.

Суддя С.В. Масловський