ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.16 Справа № 904/4967/16
За позовом Обслуговуючого кооперативу "БУДИНОК ПО ПРОСПЕКТУ ПУШКІНА, 49", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СТРОЙ ТЕК", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області

про визнання права власності на земельну ділянку

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: ОСОБА_1 - представник за дов. № 7678/04-65-10-017 від 23.05.2016

СУТЬ СПОРУ:

Обслуговуючий кооператив "БУДИНОК ПО ПРОСПЕКТУ ПУШКІНА, 49" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СТРОЙ ТЕК" про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 була віддана відповідачеві для будівництва будівлі комерційного призначення, після завершення відповідачем будівельних робіт, право власності на приміщення, розташовані у будівлі комерційного призначення за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2007 № 2-1899/2007 було визнано за: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_16, суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, Дочірнім підприємством "Герц Україна", Корпорацією "Промстальконструкція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Промспецмонтаж".

21.05.2008 було проведено державну реєстрацію Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49", вищевказані особи - власники нежитлових приміщень стали членами даного кооперативу та передали останньому на баланс свої нежитлові приміщення.

Земельна ділянка, яка виділялась для будівництва цього будинку була передана відповідачем позивачеві на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.06.2008, також позивач отримав оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 835458 від 28.03.2005.

При цьому, намагаючись привести у відповідність до вимог чинного законодавства документи на земельну ділянку, позивачем було встановлено, що станом на 18.05.2016 земля продовжує бути зареєстрована за ПП "Строй Тек".

Ухвалою господарського суду від 14.06.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 12.07.2016.

07.07.2016 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49" надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому він просить накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,1082 га розташовану за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Пушкіна, 49, кадастровий номер :06:081:0051.

Ухвалою від 12.07.2016 дане клопотання було задоволено.

12.07.2016 судом було залучено до участі у справі Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від12.07.2016 розгляд справи було відкладено на 01.08.2016 та ухвалою від 01.087.2016 розгляд справи відкладено на 10.08.2016.

10.08.2016 від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 10.08.2016 строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів та її розгляд відкладено на 18.08.2016.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, 18.08.2016 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи викладене, господарський суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, за адресою: 49000, АДРЕСА_1, відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 13.06.2016 (арк. с. 32-33), оскільки поштовий конверт (арк. с. 43) з ухвалою суду, який направлявся на вищезазначену адресу відповідача, повернувся з поштовою відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2007 у справі № 2-1899/2007 визнано право власності:

- на приміщення №№ 3,5,4-й поверх, у будівлі комерційного "приміщення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_2;

- на приміщення №№ 1,2,10,11,12,13,14,15,16,17,18, 4-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: М.Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_3;

на приміщення №№ 2,3,8,9, 3-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_4;

- на приміщення №№ 6,10,11,12,13,14,15, 3-й поверх, приміщення №1, технічний поверх у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_5;

- на приміщення №№ 1,2,7,8,9,10, 7-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за Дочірнім підприємством «Герц Україна»;

- на приміщення №№ 1,1011,12,13,20,У-4, 5-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_6;

- на приміщення № 9, 5-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_14;

- на приміщення № 8, 5-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_11;

- на приміщення №№ 3,13,14,15,16,17,18,19, 7-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_7;

- на приміщення №№ 4,5,11,12,VII-4, 7-й поверх, та приміщення №1,2,3,4,5,6,7,8,9,1,11,12,13,14,15, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, -9 за ОСОБА_8;

- на приміщення №№ 3,14,15,16,17, 6-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_9;

- на приміщення №№ 1,2,7,8,9,10,10а,11,12,13,VІ-4, 6-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_10;

- на приміщення №№ 7,21, 3-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, -9 за ОСОБА_12;

- на приміщення №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16, 1-й поверх; на приміщення №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, 2-й поверх; на приміщення №№ 1,3,4,5,6, підвал у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_13;

- на приміщення №№ 4,6,7,8, IV-4 , 4-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_15, ОСОБА_19 у наступних частках: ОСОБА_15 - 20%, ОСОБА_19 - 80%;

- на приміщення №№ 4,5,18,19,20,21,22,23,24, 6-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_16, ОСОБА_20 у наступних частках: ОСОБА_16 - 50%, ОСОБА_20 - 50%;

- на приміщення №№ 2,3,5,6,7,14,15,16,17,18,19,21,22, 5-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Промспецмонтаж", наступних частках: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Промспецмонтаж" - 30%; Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІ "Промспецпроект" - 35%; Корпорація "Промстальконструкція" -35%;

- на приміщення №№4,5,16,17,18,19,20, 3-й поверх, у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями літ. А-8 за адресою: м. Дніпррпетровськ, пр. Пушкіна, 49 за ОСОБА_18.

25.08.2008 проведено державну реєстрацію Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49" (далі - позивач) та внесено відповідні дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (арк. с. 19).

На підставі протоколу № 1 загальних зборів власників нежитлових приміщень будинку по проспекту Пушкіна, 49, та статуту Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49", власники нежитлових приміщень стали членами Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49".

02.06.2008 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй Тек" (далі - відповідач) було складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого, у зв'язку з визнанням права власності на нерухоме майно, відповідач передав, а позивач прийняв земельну ділянку загальною площею 0.1082 га, розташовану на території Кіровського району м. Дніпропетровська, проспект Пушкіна, буд. 49, кадастровий номер ділянки :06:081:0051 (арк. с. 29).

Крім того, як зазначає позивач відповідно до зазначеного акту приймання-передачі Обслуговуючий кооператив "Будинок по проспекту Пушкіна, 49" отримав оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 835458 від 28.03.2005 (арк. с. 30).

Отже, посилаючись на ст. ст. 377, 378 Цивільного кодексу України та частину 1 ст. 120 Земельного кодексу України, позивач просить припинити право власності Приватного підприємства "Строй Тек" на земельну ділянку загальною площею 0.1082 га, розташовану на території Кіровського району м. Дніпропетровська, проспект Пушкіна, буд. 49, кадастровий номер ділянки :06:081:0051 та визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 0.1082 га, розташовану на території Кіровського району м. Дніпропетровська, проспект Пушкіна, буд. 49, кадастровий номер ділянки :06:081:0051 за Обслуговуючим кооперативом "Будинок по проспекту Пушкіна, 49".

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобовязальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобовязальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобовязального права);

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Відповідно до частини 1 ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Дана норма повністю кореспондується з нормами частини 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 997-V від 27.04.2007).

Отже, враховуючи вищевикладене, законодавець повязує перехід права власності на земельну ділянку з придбанням особою житлового будинку, будівлі або споруди, які розміщенні на даній земельній ділянці.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи можуть бути, зокрема, обслуговуючими.

Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно п. 1.5 Статут Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49" (далі - Статут), кооператив створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції нежитлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти його членів (ст. 15 Закону України "Про кооперацію").

Пунктом 3.2 Статуту, затверджений Загальними (Установчими) зборами членів Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49" протоколом № 1 від 01.04.2008, зареєстрованого 21.05.2008, встановлено, що власники нежитлових приміщень будинку є власниками та мають право розпоряджатися ним. Власник нежитлового приміщення є членом Кооперативу, а його приватна власність є невід'ємною частиною будинку.

Власники нежитлових приміщень мають право на свій розсуд розпоряджатися цим нерухомим майном: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укласти інші угоди, що не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власниками регулюється цивільним законодавством України (пункт 3.4 Статуту).

Отже, позивач не придбав спірний будинок у власність, право власності на цей будинок до нього не перейшло.

А тому, відсутні підстави для визначення права власності на земельну ділянку загальною площею 0.1082 га, розташовану на території Кіровського району м. Дніпропетровська, проспект Пушкіна, буд. 49, кадастровий номер ділянки :06:081:0051, на якій розміщений вищевказаний будинок.

Щодо акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.06.2008 (арк. с. 29), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 Земельного кодексу України, угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Згідно частин 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 ст. 209 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Згідно частини 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У пункті 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 передбачено, що правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

Сторони нікчемного правочину не зобов'язані виконувати його умови (навіть якщо суд не визнавав його недійсним).

Доказів нотаріального посвідчення акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.06.2008 позивачем не надано, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, спірний акт приймання-передачі земельної ділянки від 02.06.2008 є нікчемним в силу закону, а тому не породжує ніяких прав та обов'язків позивача щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Враховуючи викладене, господарський суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про припинення права власності Приватного підприємства "Строй Тек" на земельну ділянку загальною площею 0.1082 га, розташовану на території Кіровського району м. Дніпропетровська, проспект Пушкіна, буд. 49, кадастровий номер ділянки :06:081:0051, оскільки позивачем не наведено визначені законодавством підстави для припинення права власності на спірну земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Статтею 68 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

У пункті 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011 зазначено, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу "Будинок по проспекту Пушкіна, 49" про визнання права власності на земельну ділянку, вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 у справі № 904/4967/16.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 у справі № 904/4967/16 у вигляді накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0, 1082 га розташовану за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Пушкіна, 49, кадастровий номер :06:081:0051.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.08.2016

Суддя ОСОБА_21