ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року Справа № 914/3170/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. - доповідач,
суддів:Демидової А.М.,
Шевчук С.Р.
розглянув касаційну скаргуОСОБА_4
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р.
та рішеннягосподарського суду Львівської області від 09.03.2016р.
у справі№914/3170/15 господарського суду Львівської області
за позовомОСОБА_4
до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватної агрофірми "Селекціонер"
та за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6, Федеративна Республіка Німеччина
провизнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс", оформлене протоколом від 27.10.2007 року в частині п.1 порядку денного

за участю представників

позивача - не з'явились;

відповідача - не з'явились;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_8, дов. №2/16 від 30.05.2016р.;

третьої особи з самостійними вимогами - не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства "Скомекс" про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс", оформленого протоколом від 27 жовтня 2007 року в частині п.1 Порядку денного - Про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму "Селекціонер", яка є правонаступником реорганізованого учасника СП "Скомекс" - Селянської спілки "Селекціонер", а саме: " 1.Заяву Приватної агрофірми "Селекціонер" про її вступ у СП "Скомекс" - задовольнити. 2. Прийняти Приватну агрофірму "Селекціонер" у СП "Скомекс", як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП "Скомекс".

ОСОБА_6, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, також звернувся до господарського суду Львівської області з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс", оформленого протоколом від 27 жовтня 2007 року в частині п.1 Порядку денного - Про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму "Селекціонер", яка є правонаступником реорганізованого учасника СП "Скомекс" - Селянської спілки "Селекціонер", а саме: " 1.Заяву Приватної агрофірми "Селекціонер" про її вступ у СП "Скомекс" - задовольнити. 2. Прийняти Приватну агрофірму "Селекціонер" у СП "Скомекс", як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП "Скомекс".

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.03.2016 р. у справі №914/3170/15 (суддя Щигельська О.І.) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. (у складі головуючого судді Скрипчук О.С., суддів: Зварич О.В., Матущака О.І.) рішення господарського суду Львівської області від 09.03.2016р. у даній справі залишено без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс" - без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою, ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій зазначаючи про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. та рішення господарського суду Львівської області від 09.03.2016р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

У запереченні на касаційну скаргу, ПАФ "Селекціонер" зазначає про необґрунтованість доводів, викладених у касаційній скарзі та просить відмовити у її задоволенні, залишивши в силі оскаржувані судові акти.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.07.2016р. колегією суддів у складі головуючого судді Владимиренко С.В., суддів: Дунаєвської Н.Г., Мележик Н.І. касаційну скаргу ОСОБА_4 було прийнято до провадження та призначено її розгляд у засіданні суду касаційної інстанції на 17.08.2016р.

За Розпорядженням в.о. Керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.08.2016р. №08.03-04/3367 у зв'язку з відпусткою суддів Дунаєвської Н.Г., Мележик Н.І. відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №914/3170/15.

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №914/3170/15 від 15.08.2016р., для розгляду даної справи у суді касаційної інстанції було визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Владимиренко С.В., суддів: Демидової А.М., Шевчук С.Р.

15.08.2016р. на адресу Вищого господарського суду України надійшло клопотання ОСОБА_9- представника третьої особи ОСОБА_6 про відкладення слухання у справі, з підстави перебування ОСОБА_9 у щорічній основній відпустці з 02.08.2016р. по 16.08.2016р. включно та необхідністю підготовки вмотивованого заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4. Зазначене клопотання залишено судом касаційної інстанції без задоволення, оскільки згідно наявної у матеріалах справи довіреності виданої ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_9 не є одним уповноваженим представником третьої особи, який наділений повноваженнями на представництво інтересів його довірителя у судах. При цьому, судом враховано і те, що слухання справи призначено на 17.08.2016р., тобто на дату, коли представник ОСОБА_10 повинен приступити до роботи у зв'язку із закінченням терміну наданої йому щорічної основної відпустки, явка представників сторін ухвалою Вищого господарського суду України від 27.07.2016р. обов'язковою не визнавалась, а повноваженнями суду касаційної інстанції відповідно до вимог ст.ст.1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України полягають лише у перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права без встановлення фактичних обставин справи та додаткової перевірки чи оцінки наявних у матеріалах справи доказів.

Відтак, у судовому засіданні, що відбулось 17.08.2016р., розглянувши матеріали справи та касаційну скаргу та заперечення на неї, заслухавши представника ПАФ "Селекціонер", суддю-доповідача, перевіривши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.10.2007 р. відбулись загальні збори засновників Спільного українсько-німецького підприємства "Скомекс". Відповідно до протоколу загальних зборів засновників Спільного українсько-німецького підприємства "Скомекс" присутніми на зборах були ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ТзОВ Uniter Chemie, ОСОБА_14, ОСОБА_6 та представник ПАФ "Селекціонер" в особі ОСОБА_15 До порядку денного включені питання про: 1) прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму "Селекціонер", яка є правонаступником реорганізованого учасника СП "Скомекс" - Селянської спілки "Селікціонер", 2) про перерозподіл часток в статутному фонді СП "Скомекс", 3) про внесення змін в установчі документи СП "Скомекс".

Як встановлено судами, по першому питанню порядку денного було заслухано: - голову зборів ОСОБА_4, який повідомив, що питання про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму "Селекціонер", яка є правонаступником реорганізованого учасника СП "Скомекс" - Селянської спілки "Селекціонер" розглядалось учасниками товариства на зборах 15.11.2006 р., і за результатами обговорень було запропоновано Приватній агрофірмі "Селекціонер" підготувати та передати директору всі наявні документи, які стосуються правонаступництва Селянської спілки "Селекціонер"; - учасника товариства та директора СП "Скомекс" ОСОБА_13, який надав учасникам перелік документів, які засвідчують, що Приватна агрофірма "Селекціонер" дійсно є правонаступником реорганізованого учасника Селянської спілки "Селекціонер"; - представника Приватної агрофірми "Селекціонер" ОСОБА_15, який підтвердив намір ПАФ "Селекціонер" вступити у СП "Скомекс" як правонаступник реорганізованої Селянської спілки "Селекціонер", підтвердив факт внесення Селянською спілкою "Селекціонер" свого вкладу у статутний фонд СП "Скомекс".

Було прийнято рішення про прийняття Приватної агрофірми "Селекціонер" (яка є правонаступником Селянської спілки "Селекціонер") у СП "Скомекс" як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП "Скомекс".

По другому питанню вирішили розподілити частки учасників СП "Скомекс" в статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_4 - 5,26% (14481,30 грн.), ОСОБА_11 - 5,26% (14481,30 грн.), ОСОБА_12 - 5,26% (14481,30 грн.), ОСОБА_13 - 5,26% (14481,30 грн.), ТзОВ Uniter Chemile - 21,10% (58090,40 грн.), ОСОБА_14 - 10,5% (28907,60 грн.), ОСОБА_6 - 5,26% (14481,30 грн.), ПАФ "Селекціонер" - 42,10% (115905,50 грн.).

По третьому питанню вирішили затвердити зміни до Статуту СП "Скомекс" (нову редакцію статуту), учасникам товариства підписати відповідні зміни до статуту, доручити директору забезпечити проведення державної реєстрації нової редакції установчого документа.

Предметом спору у даній справі є вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про визнання недійсним зазначеного вище рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс", оформленого протоколом від 27.10.2007 р., щодо прийняття до складу учасників товариства ПАФ "Селекціонер" як правонаступника Селянської спілки "Селекціонер", оскільки за їх твердженнями не є правонаступником Селянської спілки "Селекціонер", а є новоствореною юридичною особою,

Згідно п.4 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до частини першої ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом ст.116 Цивільного кодексу України та ст.10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Згідно ст.58 Закону України "Про господарські товариства" та ст.145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, відповідно до п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008р. №13 підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: - прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40,45 Закону про господарські товариства). При вирішенні питання про недійсність рішення загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Аналогічні висновки містяться і в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

При цьому, судами попередніх інстанцій у відповідності до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України вірно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не доведено наявності жодної із зазначених підстав.

Вірним є також посилання судів попередніх інстанцій на п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008р. №13, у якому передбачено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Здійснивши аналіз наявних у матеріалах справи документів відповідно до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, вірно встановивши фактичні обставини справи необхідні для прийняття правильного рішення за наслідками розгляду заявлених позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність порушення оспорюваним рішенням загальних зборів ТОВ Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс" прав та законних інтересів його учасників - ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Доводи заявника касаційної скарги щодо неправомірності врахування судами попередніх інстанцій наявності у ПАФ "Селекціонер" правонаступництва внаслідок реорганізації ТзОВ "Селекціонер", правонаступника перереєстрованої Селянської спілки "Селекціонер" у зв'язку з її реорганізацією, зазначеної в їх статутних документах не визнаних недійсними та/або нескасованих в судовому порядку, зі збереженням ідентифікаційного коду юридичної особи внаслідок правонаступництва попередників, вірно відхилені судами попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки доказів, досліджених судами у відповідності до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тоді як суд касаційної інстанції у відповідності до вимог ст.1117 цього кодексу не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відтак, здійснивши касаційний перегляд оскаржуваних судових актів за касаційною скаргою ОСОБА_4, зважаючи на встановлення судами першої та апеляційної інстанцій, у відповідності до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, відсутності у матеріалах справи доказів, які б свідчили про порушення спірним рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство "Скомекс" прав та законних інтересів його учасника - ОСОБА_4, а також враховуючи, що доводи заявника касаційної скарги щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права ґрунтуються на неправильному розумінні та тлумаченні ним положень чинного в Україні законодавства, що унеможливлює прийняття таких доводів судом касаційної інстанції в якості підстави для зміни або скасування оскаржуваних рішення та постанови судів попередніх інстанцій, а доводи щодо порушення норм процесуального права фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що у відповідності до вимог ст.1117 Господарського процесуального кодексу України не є компетенцією суду касаційної інстанції, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115,1117,1119,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. у справі №914/3170/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

С.Р. Шевчук