РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2016Справа №910/13094/16

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до ІНФОРМАЦІЯ_1
третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України в особі Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України
про стягнення 120 580, 10 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:
від позивача: Мазурок Я.В.;

від відповідача: Мельник А.І.;

від третьої особи: Рудник Ю.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач) про стягнення боргу у сумі 120 580, 10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 2099 від 08.10.2014 про надання та відшкодування послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію; надання та своєчасну сплату послуг за технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання (гаряче водопостачання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 04.08.2016 за участю представників сторін, яких зобов`язано надати суду певні документи.

29.07.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав заяву про залучення третьої особи, обґрунтовану тим, що головним розпорядником коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 на оплату енергоносіїв та комунальних послуг є Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України, у зв`язку з чим просив суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Крім того, представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Через відділ автоматизованого документообігу суду 04.08.2016 представником позивача надано документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2016 залучено до участі у справі Міністерство оборони України в особі Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, зокрема, зобов`язано третю особу надати письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог та докази на підтвердження викладених обставин, розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 01.09.2016 за участю представників сторін.

31.08.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду від 04.08.2016.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення позову.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 01.09.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.11.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - орендар) та Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (далі - підприємство) укладено договір № 835 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, умовами якого передбачено, що орендодавець на підставі рішення Київської міської ради про передачу майна в оренду, а саме: рішення Київської міської ради від 28.08.2008 № 93-2/93 «Про питання оренди об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва» додаток 1 пункт 5 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення бюджетної установи, що утримується за рахунок державного бюджету ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до п. 2.1. договору, об`єктом оренди є:

- нежитлові приміщення, загальною площею: 2 884, 30 кв.м., у т.ч. 1 поверх 644, 20 кв.м., 2 поверх 822, 30 кв.м., 3 поверх 844, 20 кв.м., підвал 573, 60 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину договору.

Згідно п. 3.6. договору, орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання оперативного управління (балансоутримувача) КП "Київжитлоспецексплуатація", починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві.

Даний договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 15.11.2012 по 12.11.2015 (п. 9.1. договору).

15.11.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ІНФОРМАЦІЯ_3 та КП "Київжитлоспецексплуатація" підписано акт приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування згідно з договором оренди № 835 від 15.11.2012 приміщення у нежилому будинку, що перебуває на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація", загальною площею 2 884, 3 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Шамрила, 19, літера А.

Договором № 01 від 29.08.2013 сторони внесли зміни до договору № 835 від 15.11.2012, доповнивши п. 2.1. договору абзацем: з 12.04.2013 об`єктом оренди є нежитлові приміщення, загальною площею: 2 816, 0 кв.м., у т.ч. 1 поверх 575, 9 кв.м., 2 поверх 822, 3 кв.м., 3 поверх 844, 2 кв.м., підвал 573, 6 кв.м.

Так, 08.10.2014 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (далі виконавець) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - споживач) укладено договір № 2099 про надання та відшкодування послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, надання та своєчасну сплату послуг за технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання (гаряче водопостачання), умовами якого передбачено, що виконавець надає послуги з розподілу теплової енергії розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, з технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання (гарячого водопостачання) нежитлового приміщення: вул. Шамрила Тимофія, 19, літ. А, а споживач своєчасно відшкодовує вартість послуг з розподілу теплової енергії, з розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, своєчасна оплата послуг з технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання (гарячого водопостачання) наданих виконавцем, за встановленими тарифами у строк та на умовах, передбачених цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.4.8, споживач зобов`язаний сплатити заборгованість за отримані послуги згідно даного договору за попередній опалювальний сезон до початку нового опалювального сезону та внести передплату, передбачену п. 4.3. даного договору.

Згідно п. 4.2. договору, споживач щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у виконавця (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ Дирекції) два примірники актів звірки (на вимогу споживача) на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає виконавцю), розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії та технічного обслуговування за звітний період, а також передплата на підставі орієнтовної вартості теплової енергії, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт приймання-передачі наданий послуг.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що до початку опалювального сезону, а також до початку кожного місяця під час опалювального сезону, споживач сплачує на рахунок виконавця передплату на підставі орієнтовної вартості теплової енергії , яка визначається виконавцем в платіжній вимозі-доручення.

Даний договір набуває чинності з моменту його укладення та діє протягом одного календарного року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік. Сторони встановили, що умови даного договору застосовуються до відносин щодо фактично наданих послуг між ними з 01.05.2014 року (п. 9.1. та п. 9.2. договору).

Додатком № 1 до договору № 2099 від 08.10.2014 сторони погодили тарифи на теплову енергію (гаряче водопостачання) та технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання.

Додатковою угодою про внесення змін та доповнень до договору № 2099 від 08.10.2014, змінено назву договору з «про надання та відшкодування послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію; надання та своєчасну сплату послуг за технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання (гаряче водопостачання)» на «про надання послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, технічного обслуговування системи теплопостачання та тепло споживання, своєчасне відшкодування вартості послуг та обслуговування».

Крім того, дію договору № 2099 від 08.10.2014 подовжено до 31.12.2015.

Як стверджує позивач, відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за договором № 2099 від 08.10.2014, внаслідок чого станом на 23.06.2015 за відповідачем утворилась заборгованість за надані у грудні 2015 року комунальні послуги (теплова енергія, технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання) у розмірі 120 580, 10 грн., що підтверджується розрахунком нарахувань за спожиту теплову енергію, обліковою карткою фактичного споживання теплової енергії у грудні 2015 року та актом взаємних розрахунків за 2015 2016 роки між КП "Київжитлоспецексплуатація" та ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками (копії у матеріалах справи).

Так, 18.04.2016 позивачем на адресу відповідача направлялася претензія, в якій Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" повідомило, що за відповідачем рахується заборгованість за спожиту теплову енергію та послуги по технічному обслуговуванню системи ЦО у розмірі 120 580, 10 грн. та просило здійснити сплату заборгованості у розмірі 120 580, 10 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, яка отримана відповідачем 20.04.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач на зазначену вище претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих комунальних послуг (теплова енергія, технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання) за грудень 2015 року, зокрема, щодо погашення заборгованості у розмірі 120 580, 10 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 2099 про надання послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання, своєчасне відшкодування вартості послуг та обслуговування від 08.10.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він і є договором про надання послуг.

Так, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Житлово-комунальними послугами, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надав передбачені договором комунальні послуги (теплова енергія, технічне обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання), які прийняті відповідачем, що підтверджується розрахунком нарахувань за спожиту теплову енергію, обліковою карткою фактичного споживання теплової енергії у грудні 2015 року та актом взаємних розрахунків.

При цьому, відповідно до п. 4.2. договору, споживач щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у виконавця (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ Дирекції) два примірники актів звірки (на вимогу споживача) на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає виконавцю), розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії та технічного обслуговування за звітний період, а також передплата на підставі орієнтовної вартості теплової енергії, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт приймання-передачі наданий послуг.

Разом з тим, як вбачається з реєстру видачі платіжних документів за грудень 2015 року, відповідні платіжні вимоги-доручення за договором № 2099 від 08.10.2014 отримані представником ІНФОРМАЦІЯ_1 13.01.2016, проте оплати наданих позивачем комунальних послуг відповідач не провів, доказів зворотного суду не надав.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд відзначає наступне.

Так, 14.05.2015 Київською міською радою прийнято рішення № 460/1324 «Про передачу до сфери управління Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва та погодження Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» списання заборгованості», яким вирішено передати до сфери управління Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України нежилі приміщення згідно додатку № 1, зокрема, приміщення за адресою: вул. Шамрила Тимофія, 19, літ. А.

Пунктом 4 рішення, погоджено Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» списання заборгованості ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1 369 158, 74 грн., у тому числі з орендної плати 5 142, 49 грн., компенсації витрат підприємства 1 349 999, 33 грн. та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою 14 016, 92 грн., згідно додатку № 2 за рахунок залишку цільового фонду підприємства від отримання орендних платежів, сформованого у попередніх роках.

Тобто, до наведених вище витрат, не входить оплата за комунальні послуги та спожиту теплову енергію, враховуючи те, що предметом договору № 2099 від 08.10.2014 є саме надання послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання в нежилих приміщеннях будинку № 19 А за адресою: м. Київ, вул. Шамрила Тимофія.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 2099 про надання послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, технічного обслуговування системи теплопостачання та тепло споживання; своєчасне відшкодування вартості послуг та обслуговування від 08.10.2014, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 120 580, 10 грн. заборгованості.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" задовольнити.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, ідентифікаційний код - 03366500) 120 580 (сто двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 10 коп. заборгованості та 1 808 (одну тисячу вісімсот вісім) грн. 70 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 05.09.2016.

Суддя Бондарчук В.В.