Р І Ш Е Н Н Я

22 серпня 2016 року Справа № 913/792/16

Провадження №1/913/792/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Рич", м. Лисичанськ Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1397524 грн. 24 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

В засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_2, представник за довір. від 14.12.2015 № 01-026-877;

Суть спору: про стягнення 772381 грн. 52 коп. боргу за роботи, виконані за договором підряду № 027/1-1120 від 14.09.2011, 48883 грн. 10 коп. 3% річних та 576259 грн. 62 коп. інфляційних нарахувань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд встановив, що спір між сторонами виник у звязку з наступними обставинами.

Так, між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор РИЧ" та відповідачем ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" 14.09.2011 було укладено договір № 027/1-1120.

У відповідності до умов п. 1.1 договору сторони дійшли згоди про те, що підрядник має виконати роботи по монтажу стінової огорожі, покрівлі та металоконструкцій цеху компресії повітря ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", який зобовязався прийняти ці роботи та оплатити.

Строк дії договору визначений сторонами до 31.12.2014 за умовами додаткової угоди № 3 від 31.12.2012.

Договірна ціна узгоджена сторонами у сумі 1477026 грн. 00 коп. (п.1 додаткової угоди до договору № 1 від 15.12.2011), а за додатковою угодою № 4 від 28.08.2013 у сумі 724483 грн. 20 коп. (роботи щодо водохідного каналу). За додатковою угодою від 04.09.2013 № 5 вартість робіт по монтажу трубопроводу ДУ-1020мм склала 45486 грн. 80 коп., рештою додаткових угод, які регулюють певні види робіт 725373 грн. 60 коп. (додаткова угода від 16.09.2013 № 6), 696763 грн. 20 коп. (додаткова угода від 07.10.2013 № 7), 677102 грн. 40 коп. (додаткова угода від 20.11.2013 № 8), 703910 грн. 40 коп. (додаткова угода від 26.11.2013 № 9), 590149 грн. 20 коп. (додаткова угода від 19.12.2013 № 10), 439701 грн. 60 коп. (додаткова угода від 14.03.2014 № 12).

Щодо оплати виконаних підрядних робіт, то умовами п. 3.1, п. 3.2 договору передбачено її проведення після підписання актів виконаних робіт на протязі 10 банківських днів, а кінцеві розрахунки згідно умов п. 3.3 договору здійснюються після підписання акта робочої комісії на протязі 20 днів після підписання акта здачі обєкта в експлуатацію.

У відповідності до змісту позову та доданих до нього документів цей борг складається з вартості виконаних підрядних робіт за наступними актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2014 року № 185 на суму 137167 грн. 00 коп., № 196 на суму 17840 грн. 00 коп., № 197 на суму 47560 грн. 00 коп., № 200 на суму 74658 грн. 00 коп., № 201 на суму 9758 грн. 00 коп., № 202 на суму 4773 грн. 00 коп.;

- за березень 2014 року № 212 на суму 54855 грн. 00 коп., № 217 на суму 156452 грн. 00 коп., № 2-17 на суму 38838 грн. 00 коп.;

- за квітень 2014 року № 2-18 на суму 13167 грн. 00 коп., № 221 на суму 43335 грн. 00 коп. на суму 15531 грн. 00 коп., № 228 на суму 35296 грн. 00 коп.; вартість компенсації добових 44346 грн. 22 коп.

- за травень 2014 року № 212 на суму 41440 грн. 00 коп. також вартість компенсації добових;

- за червень 2014 року № 1 на суму 16908 грн. 00 коп., № 10 на суму 1013 грн. 00 коп., № 11 на суму 52484 грн. 00 коп.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник у звязку з тим, що відповідач прийняті роботи оплатив частково, тому виникла заборгованість в сумі 772381 грн. 52 коп., за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Відповідач у відзиві за листом від 22.07.2016 № 026-46/16 підтвердив існування заборгованості, заявленої до стягнення позивачем, втім послався на відсутність дат підписання актів, що перешкоджає визначенню строку оплати робіт. Щодо решти вимог послався на їх невірний розрахунок щодо окремих періодів. За листом від 19.08.2016 № 026-46/2 до справи доданий контррозрахунок інфляційних нарахувань на суму 568331 грн. 25 коп.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та його не повне задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин підряду здійснюється главою 61 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем належним чином виконані роботи, передбачені договором № 027/1-1120 від 14.09.2011, що підтверджено підписаними сторонами за наступними актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2014 року № 185 на суму 137167 грн. 00 коп., № 196 на суму 17840 грн. 00 коп., № 197 на суму 47560 грн. 00 коп., № 200 на суму 74658 грн. 00 коп., № 201 на суму 9758 грн. 00 коп., № 202 на суму 4773 грн. 00 коп.; за березень 2014 року № 212 на суму 54855 грн. 00 коп., № 217 на суму 156452 грн. 00 коп., № 2-17 на суму 38838 грн. 00 коп.; за квітень 2014 року № 2-18 на суму 13167 грн. 00 коп., № 221 на суму 43335 грн. 00 коп. на суму 15531 грн. 00 коп., № 228 на суму 35296 грн. 00 коп.; вартість компенсації добових 44346 грн. 22 коп.; за травень 2014 року № 212 на суму 41440 грн. 00 коп. також вартість компенсації добових; за червень 2014 року № 1 на суму 16908 грн. 00 коп., № 10 на суму 1013 грн. 00 коп., № 11 на суму 52484 грн. 00 коп., а усього 847682 грн. 62 коп.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За укладеним договором сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються після підписання акту виконаних робіт.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Оскільки за приписами ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений строк, суд, вирішуючи спір, керується умовами п. 3.2 договору, за яким такі строки розрахунків настали.

Порушенням зобовязання у відповідності до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

З урахуванням викладеного, суд встановлює факт прострочення відповідачем сплати боргу на суму 772381 грн. 52 коп. за вказаними вище актами форми Кб-2в, що дає підстави для застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

За належним розрахунком позивача до стягнення підлягають 48883 грн. 10 коп. 3% річних (за період з 01.04.2014 по 01.07.2016).

Щодо інфляційних нарахувань, то при подачі позову позивач не врахував, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення.

Відповідно до Інформаційного листа ВГС України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п. 3.2 пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наведеного у позові розрахунку вбачається, що алгоритм, застосований позивачем, протирічить вищевказаному порядку визначення втрат від інфляції.

Втім, 22.08.2016 на адресу господарського суду надійшов електронний лист позивача із заявою з уточненим розрахунком вказаних вимог, який зроблений належним чином на суму 562637 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань, які стягуються з відповідача на користь позивача.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на суми 772381 грн. 52 коп. боргу, 48883 грн. 10 коп. 3% річних та 562637 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань з віднесенням на відповідача судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

У решті інфляційних нарахувань слід відмовити за необґрунтованістю.

Як свідчать матеріали справи, за листом від 19.08.2016 відповідач звернувся із заявою про розстрочку виконання рішення суду на пять місяців на підставі п. 6 ст. 83 ГПК України.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що його підприємство знаходиться на території проведення АТО, його діяльність ускладнена численними перешкодами для нормального здійснення господарської діяльності. Так, основним видом діяльності комбінату є доменне виробництво, якому притаманний безперервний процес. Втім, постійні перебої в електропостачанні протягом 2015-2016 років призводили до численних аварійних зупинок доменної печі, що підтверджено документально. Крім цього, значне коливання курсу долару призвело до затримки у розрахунках за відвантажену продукцію іноземними споживачами та за перше півріччя 2016 року відповідач має збитки на суму 3119656 тис. грн., що також підтверджено відповідним звітом.

Як зазначає ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", дія усіх вищенаведених обставин на протязі більше двох років призвели до суттєвого дефіциту обігових коштів, що стало причиною несвоєчасних розрахунків з позивачем за виконані роботи. На думку відповідача, виконання рішення шляхом разового платежу фактично є неможливим, ним подано заяву про розстрочку виконання рішення на 5 місяців.

Суд вважає вказані обставини обґрунтованими та відповідачу надається розстрочка виконання рішення на три місяці з вересня по листопад 2016 року, тобто заява задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, п. 6 ст. 83, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, б. 20А, ідент. код 05441447 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор Рич, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Красна, б. 11, ідент. код 35389402 - 847682 грн. 62 коп., боргу, 48883 грн. 10 коп. 3% річних та 562637 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань та 21888 грн. 04 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти інфляційних нарахувань відмовити.

4. Надати відповідачу розстрочку виконання рішення на три місяці зі сплатою щомісячно з вересня 2016 року по жовтень 2016 року по 493700 грн. 00 коп. та у листопаді 2016 року 493690 грн. 70 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.08.2016.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надр. 3 прим.:

1-до справи;

2-позивачу: вул. Красна, б. 11, м. Лисичанськ Луганської обл., 93105 (рек. з повід.);

3- відповідачу: вул.Вілєсова, 20 А, м.Сєвєродонецьк Луганської обл., 93400 (простою)

Вих. №

2

29.08.2016