РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2016Справа №910/6293/16
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК"

До Товариство з обмеженою відповідальністю "Веон плюс"

Третя особа Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

від позивача Хлєбніков С.Г. - представник

від відповідача Кукуруза О.В. - представник

від третьої особи Мельник В.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулася за захистом прав Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю "Веон плюс" про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав.

Ухвалою суду від 05.04.2016 порушено провадження по справі № 910/6293/16 та призначено до розгляду на 27.04.2016.

26.04.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а саме: Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

В судове засідання 27.04.2016 позивач з?явився, підтримав позовну заяву в повному обсязі.

В судове засідання 27.04.2016 представник відповідача з?явився, підтримав своє клопотання про залучення третьої особи.

Заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

За таких обставин, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи № 910/6293/16, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача, а саме Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Ухвалою від 27.04.2016 розгляд справи відкладено на 22.06.2016 та залучено третю особу.

27.05.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення по справі.

13.06.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву щодо виправлення описок.

22.06.2016 відділом діловодства суду від представника третьої особи отримано письмові пояснення.

В судовому засіданні 22.06.2016 оголошено перерву до 13.07.2016.

Ухвалою суду від 18.07.2016 відкладено розгляд справи на 03.08.2016.

В судовому засіданні 03.08.2016 оголошено перерву до 05.08.2016.

05.08.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення щодо фіксації.

В судовому засіданні 05.08.2016 оголошено перерву до 12.08.2016.

08.08.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання .

10.08.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення щодо фіксації та письмові пояснення спеціаліста.

11.08.2016 відділом діловодства суду від представника третьої особи отримано клопотання про припинення провадження у справі.

В судове засідання 12.08.2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 12.08.2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 12.08.2016 представник відповідача з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 12.08.2016 представник третьої особи з'явився, просив суд задовольнити клопотання про припинення провадження у справі. Представник відповідача просив суд задовольнити клопотання.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про припинення провадження.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про припинення провадження.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 12.08.2016 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 45 Закону України "Про авторське право та суміжні права" суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підпунктом «г» частини першої статті 49 Закону встановлено, що організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду в порядку, передбаченому статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України, за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Позивач зазначив що повноваження ПО ОКУСАП щодо коллективного управління майновими авторськими правами іноземних субєктів авторського права підтверджуються наявністю договорів:

Договором про управління майновими правами №АУ003К від 01 січня 2014 року між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та ТОВ "УМИН МЬЮЗИК", а також Додатковою угодою № 2 та Додатковою угодою № 3 до Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Позивач, зазначає, що за результатами проведених представником ПО ОКУАСП дій булла проведена перевірка на предмет наявності прав на використані відповідачем музичні твори у правовлачників, правами яких управляє позивач. Внаслідок чого, було виявлено, що майнові авторські права на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_5) та музичний твір " ІНФОРМАЦІЯ_2" належать ТОВ "УМИГ МЬЮЗИК" відповідно до Договоіру про надання виключної ліцензії №НЛВ-138/15 з ООО "Национальное музыкальное издательство"від 31.12.2014.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною 2 ст. 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Згідно зі ст. 1 Закону публічне виконання - подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що з метою правомірного використання музичних творів та сплати винагороди за таке використання, відповідачем було укладено Договір з організацією колективного управління, а саме з Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, зазначив, що ДО УААСП є постійним і повноважним членом Міжнародної конфедарції авторських та композиторських товариств (CISAC), що об'єднує 231 авторсько-правову організацію.

Кожна організація, що є членом CISAC, має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору, створеного його членами. Кожне товариство-член CISAC надає іншим членам CISAC імена своїх членів, а також іншу інформацію, згідно якої їх члени можуть бути ідентифіковані.

Товариства можуть отримати такі дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC («Сіs-Net»), в тому числі системи ІРІ (копія Сертифіката дійсності CISAC від 02.04.2013 р. наявна в матеріалах справи),

Третя особа зазначає, що база даних ІРІ існує тільки в електронному вигляді. ДО УААСП як член CISAC на території України має доступ до такої інформаційної системи.

Система ІРІ - це міжнародна база даних та інформаційна система, яка є підсистемою Загальної інформаційної системи (СІS), в якій містяться дані щодо правовласників авторських майнових прав на музичні твори, передані в колективне управління авторсько- правовим організаціям - членам CISAC.

Згідно п. 1.1. Угоди користувачів ІРІ, укладеної між Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори SUISA (як адміністратором системи ІРІ) та Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав», правонаступником якого є ДО УААСП, SUISA надав Користувачеві доступ до системи ІРІ.

Тож відповідну інформацію щодо кожного члена іноземної організації та кожного твору, права на які їм належать, ДО УААСП перевіряє за допомогою юридично дійсної та аутентичної бази даних, яка є частиною мережевого проекту Загальної Інформаційної Системи CISAC («Сіs-Net»), в тому числі системи ІРІ.

Як зазначив представник третьої особи з метою спростування доводів позивача відносно приналежності майнових авторських прав на спірні твори, ДО УААСП на підставі даних Загальної Інформаційної Системи CISAC («Сіs-Net») інформації про управління правами ст. 1 Закону) іноземних суб'єктів авторського права, та на підставі договорів про взаємне представництво інтересів, зазначає що, спірний твір перебуває в репертуарі іноземної організації колективного управління - Performing Rights Society (Великобританії) (далі - PRS) та GEMA ( Німеччина.

Відповідно, автори спірних музичних творів«ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець ОСОБА_5), «ІНФОРМАЦІЯ_2» виконавець - ОСОБА_6) на підставі договорів,передали майнові авторські права на твори, які їм належать та будуть належати у майбутньому(а значить і на спірні музичні твори), в управління PRS (Великобританія) та GEMA (Німеччина).

Вказані договори не розірвані та не припинені у встановленому законом порядку.

В той же час, між PRS та ДО УААСП укладений договір про взаємне представництво інтересів, який вступив в силу з 01.06.2006 р. тає дійсним на даний момент.

Відповідно до ст. 1 Договору про взаємне представництво інтересів між PRS та ДО УААСП,

«Згідно з цим договором PRS надає ДО УААСП невиключне право видавати на території, на якій діє останнє Товариство (територія України), необхідні дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права як тих, що діють нині, так і тих, що будуть прийняті і наберуть чинності під час дії цього Договору.».

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Договору від 27.10.1997 між ДААСП та GEMA (Німеччина), «GEMA надає ДААСП у виключне право видавати на території, на якій діє це, дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно положень національних законів...».

Оскільки , між ДО УВВСП та відповідачем укладено ліцензійний договір від 03.09.2014 № Г-4/14, відповідно до якого користувач сплачує авторську винагороду, виключається використання творів без дозволу правовласника.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи вище зазначене суд приходить до висновку що відповідачем здійснювалось правомірно публічне виконання спірних творів, в зв'язку із наявністю ліцензійного договору від 03.09.2014 № Г-4/14.

Пунктом 49-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що Господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" частини першої ст. 49 Закону України "Про авторське права і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.08.2016

СуддяЛ.В. Прокопенко