ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.08.2016р. Справа № 905/3476/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

розглянувши матеріали за скаргою: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар

на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу

у справі №905/3476/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини», м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар

про: стягнення заборгованості у розмірі 20500742,62 грн.

За участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_1 за довіреністю від 23.10.2015р.;

від боржника (скаржника): ОСОБА_2 за довіреністю №5 від 04.01.2016р.;

від ВДВС: ОСОБА_3 за довіреністю №20-22/626 від 30.12.2015р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.01.2016р. по справі №905/3476/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини», м. Донецьк до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар про стягнення заборгованості у розмірі 20500742,62 грн., а саме 20200200,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 300542,62 грн. задоволені частково.

Після набрання рішенням законної сили був виданий наказ про примусове виконання рішення.

08.06.2016р. на адресу суду від відповідача по справі №905/3476/15 надійшла скарга №1220 від 03.06.16р. на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу, в якій скаржник просить:

- визнати дії головного державного виконавця Нідченко Д.Є. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016р. ЗВП №51233374 незаконними;

- скасувати постанову головного державного виконавця Нідченко Д.Є. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016р. ЗВП №51233374 незаконними.

Представник відповідача (скаржника) підтримав скаргу у повному обсязі та просить задовольнити. У судовому засіданні надав довідку №1675 від 22.08.2016р., в якій повідомляє, що поточний рахунок, відкритий в ПАТ «АЛЬФА-БАНК», м. Київ, використовується підприємством виключно для виплати заробітної плати з нарахуванням (заробітна плата працівникам, податок з доходів фізичних осіб, військовий збір та єдиного соціального внеску).

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі.

Представники ВДВС у судове засідання зявився. Через канцелярію суду надав заяву від 23.08.2016р., в якій просить долучити до матеріалів справи матеріали виконавчого провадження №50665278.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та додані до неї документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд дійшов висновку про те, що скарга Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Також відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 55 Конституцією України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Виконання судових рішень державною виконавчою службою регулюється Законом України «Про виконавче провадження», та виконавчі дії здійснюються згідно з Інструкцією про проведення виконавчий дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999р.

Тобто норми, які регулюють відносини між державним виконавцем та іншими учасниками виконавчого провадження містяться у Законі України «Про виконавче провадження».

Розгляд скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та вирішення ряду питань виконавчого провадження, що регулюються Законами України «Про виконавче провадження», «Про державну виконавчу службу», віднесено до компетенція суду.

Процесуальний порядок розгляду та вирішення даних скарг врегульовується розділом ХІV Господарського процесуального кодексу України «виконання рішення, ухвали, постанови», ухвалених відповідно до господарського процесуального кодексу України, в ході якого оцінюються законність дій (бездіяльності) державного виконавця, законність прийнятих ним рішень.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обовязків характер для субєктів цих відносин.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно частини третьої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 25, 26, 27, 32, 35, 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку, визначеному статтею 82 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Частиною першою та другою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Закон України «Про виконавче провадження», який є спеціальною нормою не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

У відповідності до частини другої статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.01.2016р. по справі №905/3476/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини», м. Донецьк до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар про стягнення заборгованості у розмірі 20500742,62 грн., а саме 20200200,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 300542,62 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4; код ЕДРПОУ 34032208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» (83047, м. Донецьк, вул. Елеваторна, 1; код ЕДРПОУ 30202875) заборгованість у розмірі 20200200,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 300512,56 грн., судовий збір у розмірі 182700,00 грн.

У відповідності з вимогами статті 116 Господарського процесуального кодексу України 25.01.2016р. був виданий наказ про примусове виконання рішення суду.

Так, в силу статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» звернулося з наказом господарського суду Донецької області від 25.01.2016р. №905/3476/15 до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

25.05.2016р. в межах зведеного виконавчого провадження №51233374 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 прийнята постанова про арешт коштів боржника.

Відповідно до вказаної постанови, державним виконавцем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження з виконання:

- наказу №908/4337/14, виданого 16.01.2015 Господарським судом Запорізької області, відповідно до якого стягнутоз Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь Публічного акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний завод» заборгованість за договором на виконання робіт капітального ремонту гірничошахтного обладнання за державні кошті №406Т від 25.09.2012р. у розмірі 17550000,00 грн. та 73080,00 грн. судового збору;

- дублікату наказу №1/242, виданого 03.02.2011р. господарським судом Донецької області про стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний і комерційний промислово - інвестиційний банк» заборгованість за кредитом у сумі 18260615,78 грн., за відсотками у сумі 6175492,50 грн., судові витрати зісплаті державного мита у сум 25500,00 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн. Розстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.02.2011р. згідно графіку погашення: - до 31.03.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.04.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.05.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.06 2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.07.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.08.2011р. у сумі 400000 грн. 00коп.; - до 30.09.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.10.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.12.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.01.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 29.02.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.03.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп., - до 30.04.2012р. у сумі 400000грн. 00 коп.; - до 31.05.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.06.2012 у сумі 400000грн. 00 коп.; - до 31.07.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.08.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.09.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.10.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.12.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.01.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 28.02.2013р. у сумі 400000грн. 00 коп.; - до 31.03.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.. - до 31.05.2013р. і у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.06.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.07.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.08.2013р. у сумі 400000 грн 00 коп., - до 30.09.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.10.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.11.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.12.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.01.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 28.02.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.03.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.04.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.05.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.06.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.07.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.08.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.09.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.10.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.11.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 31.12.2014р. у сумі 400000 грн 00 коп.; - до 31.01.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.; - до 28.02.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп., - до 31.03.2015р. у сумі 400000 грн. 00 коп.; - до 30.04.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.; - до 31.04.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.; - до 30.06.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.; - до 31.07.2015р. у сумі 528000 гри. 00 коп., - до 31.08.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.; - до 30.09.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.; - до 31.10.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.; - до 30.11.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.; - до 31.12.2015р. у сумі 528108 грн. 28 коп.;

- наказу №905/3476/15 виданого 25.01.2016р. господарським судом Донецької області про стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» заборгованість у розмірі 20200200,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 300512,50 грн., судового збору у розмірі 182700,00 грн.;

- наказу №905/3473/15 виданого 25.01.2016р. господарським судом Донецької області

про стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправлінш «Південподонбаське №1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» заборгованість у розмірі 81181690,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 1207716,65 грн., судовий збір у розмірі 182700,00 грн.;

- наказу №905/3472/15 виданого 17.03.2016р. господарським судом Донецької області про стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправлінш «Південподонбаське №1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» заборгованості за договором у розмірі 16726986,00 грн., 3% річних у розмірі 247492,48 грн., судовий збір у розмірі 182700,00 грн.;

- наказу №905/3470/15 виданого 15.04.2016р. господарським судом Донецької області про стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» основний борг у розмірі 20769275,26 грн., 3 % річних у розмірі 308978,53 грн. та судовий збір у розмірі 182681,73 грн.

Встановлено наступне:

13.02.2015р. державним виконавцем винесено постанову ВП№46453291 про відкриття виконавчого провадження. Боржником рішення суду не виконано. Залишок загальної заборгованості по виконавчому провадженню становить 19385388,00 грн.

13.07.2015р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №48105014. Боржником рішення суду не виконано. Загальна сума заборгованості по зазначеному виконавчому провадженню складає 22869000,00 грн.

31.03.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №50665078. Боржником рішення суду не виконано. Загальна сума заборгованості по зазначеному виконавчому провадженню складає 22751753,82 грн.

01.04.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №50665226. Боржником рішення суду не виконано. Загальна сума заборгованості по зазначеному виконавчому провадженню складає 90829317,32 грн.

29.04.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №50976042. Боржником рішення суду не виконано. Загальна сума заборгованості по зазначеному виконавчому провадженню складає 18872896,33 грн.

10.05.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №51053643. Боржником рішення суду не виконано. Загальна сума заборгованості по зазначеному виконавчому провадженню складає 23387029,07грн.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Постановою від 24.07.2015р. утворено зведене виконавче провадження ЗВП №51233374, боржником за яким є Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», та до складу якого входять всі вищезазначені виконавчі провадження.

Залишок загальної суми заборгованості по зведеному виконавчому провадженню №51233374, яка підлягає арешту даною постановою з урахуванням частково стягнутих грошових коштів, становить 198092075,32 грн.

Згідно повідомлення ДФС України, на імя боржника відкрито рахунки в установах банків. З метою забезпечення повного, фактичного виконання рішення суду, на кошти боржника необхідно накласти арешт.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 59, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.ст. 5, 1 1, 28, 52, 57, 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановлено наступне:

1. На виконання рішень судів та постанов державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору накласти арешт на кошти у межах суми 198092075,32 грн., що містяться на рахунках:

- код фінансової установи: 377090, назва фінансової установи:

ПАТ «ЄВРОПРОМБАНК», номер рахунку: 0177, 0177, 177;

- код фінансової установи: 380805, назва фінансової установи: AT «ОСОБА_5 Аваль», номер рахунку: 2;

- код фінансової установи: 300012, назва фінансової установи:

«Промінвестбанк", номер рахунку: 2028,2647, 2648,

2649, 2027;

- код фінансової установи: 339500, назва фінансової установи:АТ «ТАСКОМБАНК», номер рахунку: 0001,0002;

- код фінансової установи: 335106, назва фінансової установи: Філія - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк», номер рахунку: 35, 35, 26007302І335, 35;

- код фінансової установи: 334851, назва фінансової установи: ПАТ «ПУМБ», номер рахунку: 5872;

- код фінансової установи: 334817, назва фінансової установи: Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку, номер рахунку: 260000351S683;

- код фінансової установи: 320627, назва фінансової установи: ПАТ «СБЕРБАНК», номер рахунку: 3585, 3585;

- код фінансової установи: 313399, назва фінансової установи: ЗАПОРІЗЬКЕ РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», номер рахунку: 0180, 5911;

- код фінансової установи: 300346, назва фінансової установи, ПАТ «АЛЬФА БАНК», номер рахунку: 2401,2401, 2402;

- код фінансової установи: 300023, назва фінансової установи ПАТ «УКРСОЦБАНК», номер рахунку: 3968, 3969;

та всіх інших рахунках, відкритих боржником в даних установах банків, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, - Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнями» та інших соціальних рахунків, що належать боржнику: Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», адреса: вул. Магістральна, 4, м. Вугледар, Донецька область, 85670; .

Скаржник не погоджується з постановою від 25.05.2016р. у зв'язку з чим звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Підставою для оскарження стало те, що думку скаржника державним виконавцем, накладено арешт на рахунки, з яких виплачується заробітна плата та соціальні виплати.

На підтвердження своєї позиції скаржником надано до матеріалів справи довідку з банку від 13.06.2016р. та від 06.06.2016р.

Відповідно до довідки від 13.06.2016р. ПАТ «АЛЬФА БАНК» повідомляє, що кошти, які надходять на поточний рахунок №2402, відкритий ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» в період з 23.03.2015р. по 01.06.2016р. використовуються для виплати заробітної плати працівникам, обовязкових платежів до бюджету, утримань із заробітної плати згідно діючого законодавства. Окрім того, з вказаного рахунку протягом 2015-2016 років були виплати на інший рахунок підприємства з призначенням платежу «грошові кошти для поповнення рахунку». У таблиці зазначені три випадки на суму 11587,06 грн.

Відповідно до довідки за вих. №1803 від 06.06.2016 АТ «Державний ощадний банк України» підтверджує цільове призначення наступних рахунків підприємства:

- №35 (для виплати допомоги від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності);

- №35 (для виплати допомоги від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», встановлені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а саме: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.1. статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4. статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 1. ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частини 5 та 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до Податкового кодексу України, роботодавець як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі. Крім того, роботодавець зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010р.

Конституція України (ч.3. ст. 8) закріплює, що її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, накладення арешту на рахунок боржника №82402 у ПАТ «Альфа Банк», який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Відповідно до ч.2. статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» страхувальник роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок у відповідному органі Державного казначейства України, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до ч.2. ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Згідно ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу по державному соціальному страхуванню, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", стягнення може бути звернено тільки за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника.

Постановою про арешт коштів боржника ЗВП №51233374 від 25.05.2016р. накладений арешт на кошти відповідача, що знаходяться на всіх його рахунках у банківських установах у тому числі і на кошти, які використаються для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещастних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду. Вказані дії державного виконавця унеможливлюють виплату відповідачем вказаних коштів, тим самим порушуючи права відповідача та права працівників відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про арешт коштів боржника від 25.05.2016р. №51233374 в частині примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 25.01.2016р. №905/3476/15 в частині накладення арешту на рахунок №2402, який відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» та в частині накладення арешту на рахунках №35, №35, які відкриті у АТ «Державний ощадний банк України» винесена з порушенням вимог чинного законодавства і підлягає частковому скасуванню, оскільки прийнята без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів працівників підприємства-боржника і цілями, на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова.

Враховуючи вищевикладене, дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника в частині примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 25.01.2016р. №905/3473/15 в частині накладення арешту на рахунок №2402, який відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» та в частині накладення арешту на рахунках №35, №35, які відкриті у АТ «Державний ощадний банк України», є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р., за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», п.9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною. Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010р. «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись положеннями ст.ст. 32, 33, 34, 43, 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 6, 11, 52, 57, 72 Закону України «Про виконавче провадження», господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу у справі №905/3476/15 задовольнити частково.

2. Визнати дії головного державного виконавця Нідченко Д.Є. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016р. ЗВП №51233374 незаконними.

3. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Нідченко Д.Є. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів Державного підприємства «Шахтоуправління "Південнодонбаське №1» від 25.05.2016р. №51233374 в частині примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 25.01.2016р. №905/3476/15 в частині накладення арешту на рахунок №2402, який відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» та в частині накладення арешту на рахунках №35, №35, які відкриті у АТ «Державний ощадний банк України».

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99