ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.16р. Справа № 904/5999/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОКОМФОРТСЕВІС", м. Дніпро

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району м. Дніпро

про стягнення 2 162 789,84 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 11.07.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 38 від 12.01.16р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОКОМФОРТСЕВІС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району м. Дніпро (далі - відповідач) про стягнення 2 077 544,02 грн. основної заборгованості, 78 530,62 грн. пені, 6715,20 грн. 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за Договором № 1-04-2015 на виконання робіт з прибирання при будинкових територій від 23.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 р. по справі № 904/5999/16 порушено провадження і розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.08.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав. У відзиві на позов зазначив, що відповідач не має можливості погасити заборгованість в сумі 2 077 544,02 грн., у звязку з низькою сплатою за отримані населенням послуги, що тягне за собою відсутність грошових коштів, за рахунок яких можливо погасити суму основної заборгованості та штрафних санкцій.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.08.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОКОМФОРТСЕВІС" (далі - підрядник) та Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Індустріального району (далі - замовник) укладений Договір № 1-04-2015 на виконання робіт з прибирання при будинкових територій

(далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого підрядник зобовязується на власний ризик виконати відповідно до умов даного Договору роботи за завданням замовника, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1. Договору підрядник виконує роботи з: прибирання при будинкової території, а також прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, проти пожежними сумішами у зимовий час.

У відповідності п. 2.2. Договору підрядник виконує роботи за цим Договором щодо прибудинкової території житлових будинків, перелік яких визначено у Додатку № 1 до цього Договору, який є невідємною частиною цього Договору.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що приймання-передача виконаних робіт за кожним житловим будинком із прибудинковою територією оформлюється щомісячно актом здачі-прийняття робіт, підписаним обома сторонами та скріпленим печатками сторін, підписання якого визначає завершення робіт у кожному розрахунковому періоді.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 7.4. Договору).

Згідно умов п. 7.5. Договору оплата за цим Договором має здійснюватися замовником за кожний розрахунковий період у строк не пізніше, ніж протягом 10 робочих днів з дати остаточної здачі роботи за відповідний календарний місяць за актом здачі-прийняття робіт.

В силу вимог п. 8.3.1. Договору замовник зобовязується оплачувати виконанні належним чином підрядником роботи у порядку та строк передбачені чинним законодавством України та умовами цього Договору.

На виконання умов Договору позивач здав, а відповідач прийняв роботи з прибирання прибудинкової території за актами здачі - прийняття робіт (надання послуг): № 25 від 30.04.2016 р. на суму 1 149 755,26 грн. та № 33 від 31.05.2016 р. на суму 1 055 407,75 грн. копії актів долучено до матеріалів справи (а.с. 47, 55).

В порушення своїх зобовязань за Договором відповідач надані та прийняті роботи позивача оплатив частково, у звязку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 2 077 544,02 грн., що і стало підставою для звернення позивача за захистом його порушеного права та є підставою для виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На момент розгляду справи основна заборгованість відповідача складає 2 077 544,02 грн., яка визнана відповідачем у відзиві на позов та докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 9.6. Договору у разі порушення замовником строків та/або порядку розрахунків з підрядником, передбачених умовами цього Договору, замовник сплачує підряднику неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Згідно п. 9.6. Договору позивачем за прострочення виконання договірних зобовязань щодо оплати за надану роботу відповідачу нарахована пеня у розмірі 78 530,62 грн. (за період з 19.05.2016 р. - по 08.07.2016 р.)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано за період з 19.05.2016 р. - по 08.07.2016 р. до сплати відповідачу суму 6 715,20 грн. 3 % річних.

Перевіривши розрахунки пені та 3 % річних, господарський суд вважає, їх такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 2 077 544,02 грн. основної заборгованості, 78 530,62 грн. пені, 6715,20 грн. 3 % річних.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району (49054, м. Дніпро, вул. Косіора, буд. 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОКОМФОРТСЕВІС" (49000, м. Дніпро, вул. Курчатова, 7, оф. 316 А; ) 2 077 544,02 грн. (два мільйони сімдесят сім тисяч пятсот сорок чотири грн. 02 коп.) основної заборгованості, 78 530,62 грн. (сімдесят вісім тисяч пятсот тридцять грн. 62 коп.) пені, 6715,20 грн. (шість тисяч сімсот пятнадцять грн. 20 коп.) 3 % річних, 32 441,84 грн. (тридцять дві тисячі чотириста сорок одна грн. 84 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України 23 серпня 2016 р.