ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.16р. Справа № 26/5005/8456/2011
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Камша Н.М.

при секретарі судового засідання Штефан В.П.

за участю представників сторін:

від кредитора: ОСОБА_1 - представник КП "Дніпроводоканал" ДМР, довіреність №10/28-06 від 04.01.16р.

від боржника: не з'явився

розглянувши заяву Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до боржника ОСОБА_2 акціонерного товариства фірми "Дніпробудіндустрія",

м. Дніпропетровськ

про визнання грошових вимог на суму 322 093, 44 грн. та 2 756, 00 грн. судового збору

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 акціонерного товариства фірми "Дніпробудіндустрія", м. Дніпропетровськ порушено 05.07.11р. за заявою кредитора за загальною процедурою.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.12р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.14р. ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

Оголошення про визнання боржника банкрутом опубліковано в газеті "Голос України" від 22.03.12р. № 52.

Ліквідаційна процедура по даній справі неодноразово продовжувалась.

05.05.16р. заяву про грошові вимоги до банкрута подало Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради на суму 322 093,44 грн. та на суму судового збору 2 756, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.16р. заяву кредитора прийнято до розгляду, зобов'язано ліквідатора подати відзив на заяву кредитора.

Судове засідання по розгляду грошових вимог неодноразово відкладалось, у судовому засіданні 23.06.16р. оголошено перерву до 25.08.16р.

У судове засідання 25.08.16р. ліквідатор не з'явився.

23.06.16р. ліквідатор направив до суду відзив на уточнену заяву про визнання грошових вимог, у якому просив грошові вимоги кредитора відхилити з посиланням на положення, викладені в ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 18.01.2013р.).

Вивчивши матеріали додані до заяви про визнання грошових вимог, заслухавши представника кредитора, господарський суд прийшов до висновку про необхідність відхилення грошових вимог, враховуючи наступне.

Як зазначено вище, провадження по даній справі здійснюється за нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 18.01.2013р.) (далі - Закон про банкрутство).

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною 2 статті 22 Закону про банкрутство.

Отже, зазначеними нормами Закону, законодавець чітко визначив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Із заяви кредитора вбачається, що ним заявлено до визнання вимоги, які виникли з жовтня 2013р. по лютий 2016 року, тобто після визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора - 28.02.12р.

Зважаючи на визначення поняття поточних кредиторів (кредитори, вимоги яких виникли після порушення провадження у справі і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом) господарський суд прийшов до висновку про те, що вимоги даного кредитора не мають характеру поточних в розумінні ст. 1 Закону про банкрутство, заявлені після введення ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку частини першої статті 23 Закону про банкрутство.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 18.03.2014р. по справі № 6/108-09.

Також господарський суд вважає за необхідне зазначити, що банкрут тривалий час не веде підприємницької діяльності, не отримує послуги водопостачання та водовідведення, на балансі банкрута є два житлові будинки та два об'єкти цивільної оборони, що є державною власністю. Визнання грошових вимог саме до банкрута призведе до непогашення цих коштів в подальшому. При цьому послуги з водопостачання та водовідведення отримуються іншими юридичними особами, які придбали майно банкрута ще до порушення провадження у справі про банкрутство, та ухиляються від укладання договорів з МКП "Дніпроводоканал" і оплати фактично отриманих послуг.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору слід віднести на кредитора.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 86 ГПК України, ст.ст. 1, 23-25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ до ОСОБА_2 акціонерного товариства фірми "Дніпробудіндустрія", м. Дніпропетровськ на суму 322 093,44 грн. - відхилити.

Суддя ОСОБА_4