УХВАЛА

15.08.2016Справа № 910/10244/15

За скаргою Підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва"
на діїВідділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві
у справі№910/10244/15
За позовомНаціонального технічного університету України "Київський політехнічний інститут"
доПідприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва"
про стягнення 245 492,89 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:
від позивачаДубняк М.В.
від відповідачаПалій Л.М.
від ВДВСне з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 у справі № 910/10244/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016 р., позовні вимоги Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" задоволено повністю та стягнуто з Підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва" на користь Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" заборгованість за Договором оренди №3635 від 27.10.2006 нерухомого майна, що належить до державної власності, у розмірі 245 522,95 грн., з яких 204 812,03 грн. - основного боргу, 2 827,62 грн. - 3% річних, 37 883,30 грн. - інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 909,85 грн.

15.01.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/10244/15 було видано відповідний наказ.

19.05.2016р. відповідач звернувся до Господарського суду зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 04.05.2016 р. по виконавчому провадженню №50274070 від 04.05.2016 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 скаргу Підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва" та додані до неї матеріали повернуто заявнику без розгляду.

10.06.2016 відповідач повторно звернувся до Господарського суду зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 04.05.2016 р. по виконавчому провадженню №50274070 від 04.05.2016 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 р. розгляд вказаної скарги призначено на 25.07.2016 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 р. розгляд справи відкладено до 15.08.2016 р.

В судове засідання 15.08.2016 р. представник скаржника з'явився, надав пояснення по скарзі, просив задовольнити скаргу в повному обсязі, визнати незаконною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 04.05.2016 р. по виконавчому провадженню №50274070 від 04.05.2016 р.

Представник позивача в судове засідання 15.08.2016 р. з'явився, подав копію документів з виконавчого провадження №50274070 та просив відмовити в задоволенні скарги.

Державний виконавець, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 15.08.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 11.07.2016 р. не виконав.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

24.02.2016 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50274070 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.01.2016 р. у справі №910/10244/15.

Вказаною постановою від 24.02.2016 р. встановлено боржнику семиденний термін для добровільного виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.01.2016 р. у справі №910/10244/15 про стягнення боргу у розмірі 245 522,95 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

В межах виконавчого провадження ВП№.05.2016 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» в межах суми 270 475,24 грн., що знаходяться на рахунках в фінансових установах Філії «Київсіті» ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» номери рахунків: 6524, 248, ПАТ «ПроКредит Банк» номери рахунків: 2943, 2943, 2943 USD, 2943 EUR, 2943, ПАТ «Укрсоцбанк» номери рахунків: 738, 1315, 2440.

Скаржник вважає, що вказана постанова про накладення арешту на рахунки, є незаконною, оскільки арешт накладено на всі рахунки підприємства.

Відповідно до абз. 1 та 3 п. 1.8. глави 1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. №492, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. До поточних рахунків також належать: рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України;

За змістом ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

В той же час, із довідки про відкриття рахунку №06/85 від 20.03.2015 р., виданої ПАТ «Банк СІЧ», вбачається, що рахунок ПАТ «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» №5, на який державним виконавцем було накладено арешт оскаржуваною постановою, використовується для виплати заробітної плати, оплати послуг, робіт, господарської діяльності, комунальних послуг.

Таким чином суд вважає недоведеним той факт, що рахунки на які накладено арешт, використовується для зарахування страхових коштів в порядку приписів ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а відтак інші рахунки можуть бути використані скаржником для погашення заборгованості перед стягувачем.

Крім того, скаржник вказує, що оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем неправомірно, оскільки боржнику вона направлена з порушенням терміну, не наступного дня з дня винесення оскаржуваної постанови, проте суд відзначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження датована 24.02.2016 р., а відтак скаржник мав можливість в добровільному порядку виконати рішення суду у даній справі до 04.05.2016 р.

В той же час, доказів виконання рішення у даній справі, яке набрало законної сили станом на момент винесення постанови про арешт коштів боржника від 04.05.2016 р. в межах виконавчого провадження ВП№50274070 боржником суду не надано.

Твердження скаржника про не направлення йому оскаржуваної на наступний день після її винесення не може бути підставою для її скасування, оскільки чинне законодавство України не ставить законність винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно та/або грошові кошти боржника в залежність від моменту отримання такої постанови сторонами виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва від 04.05.2016 р. про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження ВП№50274070 є такою, що винесена на підставі приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, доводи скаржника, викладені у скарзі Підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва", визнаються судом неправомірними, а тому підстави її задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва" на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва відмовити.

Суддя А.В. Яковенко