ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р.Справа № 922/2021/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Компаунд", м. Дергачі
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тубний завод", м. Харків
про стягнення 54000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - ОСОБА_1, за довіреністю № 18 від 18.01.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Компаунд" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тубний завод" про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором поставки від 11.06.2014 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 11 липня 2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 07.07.2016 року представник відповідача надав клопотання (вх. № 22230) із документами для долучення до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 11.07.2016 року представник позивача надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 1399, електронною поштою).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2016 року розгляд справи було відкладено на 01.08.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.07.2016 року представник відповідача надав клопотання (вх. № 23809) про припинення провадження у справі, у зв`язку із наявністю рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2015 року по справі № 922/2924/15 про той же предмету та з тих же підстав, яке набрало законної сили.

Дане клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області (електронною поштою) 01.08.2016 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відпусткою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2016 року розгляд справи було відкладено на 22.08.2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.08.2016 року проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання 22.08.2016 року не зявився, документів, витребуваних судом, не надав, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання.

Присутній в судовому засіданні 22.08.2016 року представник відповідача проти позову заперечував та вважає за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні без участі представника позивача, пояснив, що ним надані всі документи, які необхідні для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 серпня 2016 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника відповідача, судом встановлено наступне.

11.06.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Компаунд" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тубний Завод" (відповідач) було укладено договір поставки № 4.

Відповідно до п. 1.1. договору позивач (постачальник) зобов'язувався поставити та передати у власність відповідача (позивача) обладнання, а замовник зобов'язувався прийняти обладнання та сплатити його вартість на умовах договору.

Пунктом 2.1. договору було визначено найменування обладнання: дробарка ДПР, бункер-живильник (пристрій примусового завантаження), приймальний пристрій для грануляторів стренговой порізки, стренгова головка з фільтруючим елементом (надалі - товар).

Загальна сума поставки за договором склала 135000,00 грн. (п.2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору було передбачено, що відповідач здійснює попередню оплату у розмірі 60% від загальної суми договору.

Згідно з п 3.2. договору строк виконання становить 90 днів після підписання договору з постачальником та попередньої оплати 60%.

17.06.2014 р. відповідач здійснив попередню оплату на поточний рахунок відповідача в сумі 81000,00 грн., що складає 60% від загальної суми договору (платіжне доручення № 1355 від 17.06.2014 р.), у зв'язку з чим останнім днем виконання позивачем своїх зобов'язань було 15.09.2014 р.

Як зазначає позивач, 26.08.2014 року представник відповідача надав позивачу належним чином оформлену довіреність, на підставі чого йому було передано обладнання, що є предметом поставки, разом з товаросупровідними документами, що підтверджують його якість.

Також позивач зазначає, що відповідач від оформлення зі свого боку первинних документів ухилявся, а 05 листопада 2014 року електронною поштою направив позивачу листа із переліком зауважень щодо якості та комплектності отриманого обладнання.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач вказує, що відповідач порушив умови договору поставки та не вчасно та не в повному обсязі розрахувався за поставлений йому товар, у зв`язку з чим у позивача утворилась заборгованість, яка складає 54000,00 грн.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що 02.06.2015 року господарським судом Харківської області (суддя Доленчук Д.О.) було винесено рішення по справі № 922/2924/15 за позовом ТОВ "Тубний завод" до ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" про повернення попередньої оплати у розмірі 81000,00 грн. за договором поставки № 4 від 11.06.2014 року, стягнення пені та суми упущеної вигоди. Вищезазначеним рішенням позовні вимоги ТОВ "Тубний завод" було задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" на користь ТОВ "Тубний завод" суму попередньої оплати в розмірі 81000,00 грн., суму пені у розмірі 12480,66 грн. та суму сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено. Отже, відповідач вважає, що права позивача не порушені, оскільки останній не здійснив поставку товару ТОВ "Тубний завод" та на підставі вказаного вище рішення ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" повернуло відповідачу суму попередньої оплати в розмірі 81000,00 грн., а тому підстави для задоволення позову про стягнення 54000,000 грн. за договором поставки № 4 відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить із наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В даному випадку, позивачем на підтвердження поставки товару було надано копії видаткових накладних № РН-0000013 від 21.10.2014 року, № РН-0000015 від 21.10.2014 року та № РН-0000014 від 14.04.2015 року (а.с. 15-16).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

В ст. 1 цього Закону встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

Ч. 2 ст. 9 названого Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

П. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом міністерства фінансів України N 88 від 24.05.95 р. передбачено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд дійшов висновку, що видаткові накладні, надані позивачем, не є належними доказами поставки товару відповідачу, оскільки підписані тільки з боку позивача.

Крім того, відповідачем було надано до суду копію рішення по справі № 922/2924/15 за позовом ТОВ "Тубний завод" до ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" про повернення попередньої оплати у розмірі 81000,00 грн. за договором поставки № 4 від 11.06.2014 року, стягнення пені та суми упущеної вигоди.

Як вбачається із вищезазначеного рішення, позовні вимоги ТОВ "Тубний завод" було задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" на користь ТОВ "Тубний завод" суму попередньої оплати в розмірі 81000,00 грн., суму пені у розмірі 12480,66 грн. та суму сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Вказане рішення господарського суду Харківської області набрало законної сили.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто рішенням суду по справі № 922/2924/15 було встановлено відсутність доказів виконання ТОВ "ТД "Компаунд" своїх зобов`язань за договором поставки № 4 щодо поставки товару, у зв`язку з чим задоволено позовні вимоги ТОВ "Тубний завод" щодо повернення повернення попередньої оплати в сумі 81000,00 грн.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведені обставини та те, що позивачем не було надано до суду доказів належного виконання зобов`язань за договором щодо поставки товару відповідачу та з урахуванням наявності рішення суду по справі № 922/2924/15, яким було повернуто попередню оплату за спірним договором ТОВ "Тубний завод", суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 54000,00 грн. є необґрунтованими, не підтвердженими матеріалами справи та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

В даному випадку в обґрунтування клопотання про припинення провадження у справі, відповідач посилається на рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/2924/15 за позовом ТОВ "Тубний завод" до ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" про повернення попередньої оплати у розмірі 81000,00 грн. за договором поставки № 4 від 11.06.2014 року, стягнення пені та суми упущеної вигоди. Вищезазначеним рішенням позовні вимоги ТОВ "Тубний завод" було задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Торгівельний дім "Компаунд" на користь ТОВ "Тубний завод" суму попередньої оплати в розмірі 81000,00 грн., суму пені у розмірі 12480,66 грн. та суму сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

В даному випадку суд зазначає, що предметом позову у справі № 922/2924/15 було повернення попередньої оплати за договором поставки № 4, в той час, як предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за спірним договором.

Оскільки предмети розгляду справи № 922/2924/15 та справи № 922/2021/16 є різними, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 611, 628, 629, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 231, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 66, 67, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 25.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_2

922/2021/16