Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" серпня 2016 р. Справа № 906/1373/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Глевацька О.В., довіреність від 26.07.2016р.,

від відповідача: ОСОБА_2, підприємець,

ОСОБА_3, довіреність №2641 від 07.10.2015р.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (м.Київ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Житомирська область, м.Новоград-Волинський)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національного банку України (м.Київ)

про стягнення 74300,91 доларів США заборгованості та 17589,55 гривень пені

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (м.Київ) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Житомирська обл., м.Новоград-Волинський) про стягнення 74300,91 доларів США заборгованості та 17589,55 гривень пені.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 04.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/1373/15, розгляд справи призначено на 06.10.2015р., зобов'язано сторони надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на неявку представника відповідача в судове засідання 06.10.2015р., для надання відповідачу можливості реалізувати принцип змагальності, забезпечення участі в судовому засіданні, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, враховуючи також необхідність подання додаткових доказів, господарським судом ухвалою від 06.10.2015р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України; розгляд справи відкладено на 03.11.2015р.; за клопотанням представника позивача (№18.2 від 02.10.2015р.) залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України (м.Київ).

В судовому засіданні 03.11.2015р. представник позивача зазначила, що в позовній заяві розрахунок заборгованості ґрунтується лише на кредитному договорі, при цьому, взагалі не враховано додаток №1. Представник просила надати позивачу можливість підготувати уточнений розрахунок заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.11.2015р. пояснив, що ФОП ОСОБА_2 кредит видавався у гривневій валюті, відповідач вчасно вносила платежі у гривні і станом на сьогоднішній день заборгованість відповідача перед позивачем є набагато меншою ніж та, що заявлена до стягнення. При цьому, представник зазначив, що відповідач готовий достроково погасити залишок заборгованості, проте позивач не надає рахунок, на який слід перерахувати кошти.

Третя особа повноважного представника в судове засідання 03.11.2015р. не направила, хоча про час і місце засідання суду повідомлена своєчасно та належним чином; 30.10.2015р. на електронну адресу суду та 02.11.2015р. на поштову адресу суду надійшли пояснення Національного банку України за вих.№1804-008/82262 від 30.10.2015р., згідно яких третя особа просить позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Зважаючи на невиконання сторонами вимог ухвал суду та необхідність подання додаткових доказів, господарським судом ухвалою від 03.11.2015р. розгляд справи відкладено на 10.11.2015р. та зобов'язано сторони надати суду відповідні докази.

В судовому засіданні 10.11.2015р. представник позивача просила суд надати позивачу можливість виконати в повному обсязі вимоги ухвали суду від 03.11.2015р.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив про готовність відповідача достроково погасити залишок заборгованості, проте, позивач не надає рахунок, на який слід перерахувати кошти.

Третя особа повноважного представника в судове засідання не направила, про причини неявки не повідомила, хоча про час і місце засідання суду повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник позивача подала клопотання (вх.№15899/15 від 10.11.2015р.) про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України у зв'язку з необхідністю подати в судове засідання матеріали кредитної справи.

Зважаючи на необхідність надання позивачу можливості виконати в повному обсязі вимоги ухвал суду, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, господарським судом ухвалою від 10.11.2015р. розгляд справи відкладено на 26.11.2015р.

26.11.2015р. на електронну адресу суду надійшло клопотання Національного банку України про розгляд справи без участі представника третьої особи.

В судовому засіданні 26.11.2015р. представник позивача подав клопотання за вих.№18,2-2267 від 26.11.2015р. про відкладення розгляду справи для надання позивачу можливості подати витребувані документи від Національного банку України на підтвердження позовних вимог. Представник просив задовольнити вказане клопотання.

Представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2015р. по справі №906/1373/15 жодних документів не подав.

Представник відповідача повторно зазначив про готовність відповідача достроково погасити залишок заборгованості, вказавши, при цьому, що позивач не надає рахунок, на який слід перерахувати кошти.

Третя особа повноважного представника в судове засідання 26.11.2015р. не направила, хоча про час і місце засідання суду повідомлена своєчасно та належним чином.

Зважаючи на невиконання позивачем вимог ухвал суду, враховуючи необхідність подання додаткових доказів, господарським судом ухвалою від 26.11.2015р. розгляд справи відкладено на 09.12.2015р. та зобов'язано сторони надати суду відповідні докази.

В судовому засіданні 09.12.2015р. представник позивача на виконання вимог ухвал суду жодних документів не подав. Представник пояснив, що кредитна справа відповідача знаходиться у архіві Національного Банку України і станом на сьогоднішній день позивач не отримав від третьої особи відповіді на запит щодо надання первинних документів стосовно видачі відповідачу кредиту.

Представник позивача зазначив, що 30.08.2015р. була адресована вимога відповідачу про сплату кредиту у доларах, копію якої подав для долучення до матеріалів справи.

ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що вказаної вимоги не отримувала.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник просив долучити до матеріалів справи копії платіжних документів на 89-ти аркушах як докази часткового погашення відповідачем кредиту. Подані документи судом долучено до матеріалів справи.

Третя особа повноважного представника в судове засідання не направила, хоча про час і місце засідання суду повідомлена своєчасно та належним чином.

30.11.2015р. на адресу суду надійшло клопотання Національного банку України за вих.№18-04008/92416 від 26.11.2015р. про розгляд справи №906/1373/15 без участі представника третьої особи.

Представник позивача подав клопотання (вх.№17531/15 від 09.12.2015р.) про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору у зв'язку з необхідністю витребування документів у Національного банку України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зважаючи на невиконання позивачем вимог ухвал суду, враховуючи необхідність подання доказів, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, господарський суд ухвалою від 09.12.2015р. визнав за необхідне відкласти розгляд справи на 29.12.2015р. Цією ж ухвалою зобов'язано позивача надати господарському суду: письмові пояснення з приводу ціни позову, з визначенням еквіваленту 74300,91 доларів США в гривнях за курсом НБУ станом на 17.08.2015р. Перевірити розрахунки позовних вимог, за необхідності їх уточнити. Надати розрахунок суми боргу у гривні; письмові пояснення з приводу валюти в якій видавався відповідачу кредит; для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі, матеріали кредитної справи з наявними в ній документами; докази видачі відповідачу кредиту (оригінали для огляду, належним чином виготовлені та засвідчені копії для долучення до матеріалів справи); докази направлення відповідачу вимоги за вих.№18.2-917 від 30.08.2015р.; докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини; довідку за підписом головного бухгалтера про заборгованість відповідача за спірний період на день судового засідання; провести взаємозвірку з відповідачем, двосторонній акт звірки надати суду. Зважаючи на неодноразове невиконання позивачем вимог ухвал суду суд попередив позивача про відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, про можливість залишення судом позову без розгляду в разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних судом матеріалів або неявки представників позивача у судове засідання згідно п.5 ст.81 ГПК України, а також, про можливість винесення окремої ухвали суду внаслідок порушення законності, яким є невиконання вимог ухвали суду.

В засіданні 29.12.2015р. представник позивача подав до справи докази направлення відповідачу вимоги.

За клопотанням представника відповідача до матеріалів справи долучено відзив на позов (вх.№18513/15 від 29.12.2015р.), розрахунок здійснених відповідачем платежів, копію кредитного договору №14/К-08 від 24.06.2008р. на відкриття відновлюваної мультивалютної кредитної лінії, копію додатка №1 від 24.06.2008р. до кредитного договору №14/К-08 від 24.06.2008р., копію платіжного доручення №80 від 29.12.2015р.

Встановивши при розгляді справи, що розрахунки банку, за якими заявлено позов у даній справі, здійснені без урахування факту видачі за умовами кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. підприємцю ОСОБА_2 кредитних коштів в гривні, в сумі 530000,00 грн. та необхідності сплати підприємцем кредиту відповідно до встановленого графіку в додатку №1 до договору (а.с.114-115, т.2), тобто, фактів, які не потребують доказування при розгляді даного спору, а також, для перевірки обґрунтованості позовних вимог та дослідження правильності розрахунків заборгованості за тілом кредиту, процентами та пені відповідно до умов кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. та додатку №1 до нього, господарський суд з власної ініціативи визнав за необхідне призначити у справі №906/1373/15 судову економічну експертизу, враховуючи також, що за переконанням суду, обсяг платіжних та розрахункових документів, що підлягають дослідженню; аналіз їх даних з урахуванням умов договору потребує спеціальних знань в сфері фінансово-кредитних операцій.

Ухвалою від 29.12.2015р. по справі №906/1373/15 суд призначив судову економічну експертизу для дослідження питань, що виникли при вирішенні спору; проведення експертизи доручив Житомирському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Житомир). На вирішення судової економічної експертизи поставлено наступні такі питання:

1) Яка сума заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. станом на 17.08.2015р., виходячи з виданої 25.06.2008р. суми кредиту 530000,00грн. та з урахуванням умов договору (а.с.111-113, т.2) і графіку платежів, наведеного в додатку №1 до кредитного договору (а.с.114-115, т.2)?

2) Яка сума заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. станом на 17.08.2015р., виходячи з виданої 25.06.2008р. суми кредиту 530000,00грн. та з урахуванням умов договору (а.с.111-113, т.2) і графіку платежів, наведеного в додатку №1 до кредитного договору (а.с.114-115, т.2)?

3) Який розмір пені підлягає нарахуванню за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. за несвоєчасне повернення процентів в межах періоду нарахування, визначеного в розрахунку позивача (а.с.22, т.1), виходячи з умов кредитного договору та з врахуванням приписів частини 6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, за кожний день прострочення за курсом НБУ станом на 17.08.2015р.?

Провадження у справі зупинено.

27.01.2016р. від Житомирського відділення КНДІСЕ надійшов лист від 19.01.2016р. №19/16-25/51-16 (вх.№892) про необхідність погодження терміну виконання експертизи, з доданим клопотанням судового експерта (вх.№02-44/80/16) про надання додаткових матеріалів. Відповідно до клопотання про погодження строку виконання експертизи, судовий експерт вказує про можливість виконання експертизи в термін понад 90 календарних днів. Разом із зазначеними документами до суду від експертної установи надійшли матеріали справи №906/1373/15 у двох томах.

Господарським судом ухвалою від 01.02.2016р. поновлено провадження у справі з 09.02.2016р.; призначено засідання для розгляду клопотання Житомирського відділення КНДІСЕ №19/16-25/51-16 від 19.01.2016р. про погодження терміну виконання експертизи та клопотання судового експерта (вх.№02-44/80/16 від 27.01.2016р.) про надання додаткових матеріалів на 09.02.2016р.

09.02.2016р. до суду надійшов лист Житомирського відділення КНДІСЕ за вих.№19/16-25/146-16 від 08.02.2016р. в якому, зокрема, зазначено, що у разі своєчасного надання додаткових матеріалів та проведення оплати вартості, призначена судово-економічна експертиза може бути виконана орієнтовно в другому кварталі 2016р.

Враховуючи необхідність надання позивачу можливості виконати в повному обсязі вимоги ухвали суду від 01.02.2016р., з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду клопотань експерта, з урахуванням положень ст.77 ГПК України, господарським судом ухвалою від 09.02.2016р. відкладено розгляд клопотань експерта на 03.03.2016р.

19.02.2016р. на адресу суду надійшло клопотання позивача від 17.02.2016р. (вх.№1921) про долучення до матеріалів справи документів, а саме, платіжного доручення №4958236 від 17.02.2016р., що підтверджує оплату економічної експертизи №19/16-25, згідно рахунку №426 від 19.01.2016р.; перелік рахунків, відкритих для обліку заборгованості; копії заяви на отримання кредиту від 12.05.2008р. та копії заяви про отримання траншу від 25.06.2008р.

19.02.2016р. на адресу суду надійшло клопотання позивача від 17.02.2016р. (вх.№1923) про витребування доказів, за змістом якого позивач просить витребувати від Національного банку України письмові докази, які відсутні у позивача, однак, необхідні для проведення експертного дослідження у справі.

29.02.2016р. на адресу суду надійшли пояснення позивача від 25.02.2016р. (вх.№2281) щодо неможливості подання витребуваних доказів. До пояснень додано додатки згідно наведеного в поясненнях переліку.

Сторони проти клопотання ЖВ КНДІСЕ про погодження строку проведення судової експертизи в термін понад 90 календарних днів не заперечили. За наведених обставин, господарський суд визнав за необхідне погодити виконання судово-економічної експертизи у термін понад 90 календарних днів та відкласти розгляд клопотання експерта про надання додаткових доказів, задовольнивши, при цьому, клопотання позивача про витребування від Національного банку України необхідних для проведення експертного дослідження доказів. Відповідно до ухвали від 03.03.2016р. суд також звернувся до експертної установи про продовження строків подання додаткових матеріалів на строк до 30 календарних днів відповідно до п.4.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5; погодив виконання судово-економічної експертизи у термін понад 90 календарних днів та відклав розгляд клопотання експерта про надання додаткових доказів на 29.03.2016р.

Про отримання ухвали суду від 03.03.2016р. Національним банком України свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.182), проте, станом на день призначеного слухання по справі 29.03.2016р. жодних доказів з витребуваних судом від НБУ на адресу суду не надійшло.

За клопотанням представника ФОП ОСОБА_2 (вх.№3622, а.с.183) в засіданні 29.03.2016р. здійснювався запис розгляду судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду"; диск CD-R з архівним оригіналом звукозапису долучено до матеріалів справи.

При розгляді справи представник позивача зазначила, що жодних додаткових доказів надати не може, не заперечує проти проведення експертези за наявними матеріалами. Зазначила також, що згідно відповіді НБУ на звернення банку, ні кредитної документації, ні жодних первинних документів Укрпромбанк при ліквідації не передавав до НБУ, тому будь-яких додаткових доказів на підтвердження видачі кредиту банк надати не може.

Представник позивача подала до справи копію листа від 15.03.2016р. №61-001/22288, надісланий НБУ на запит позивача, в якому НБУ повідомив, що запитувані позивачем документи, а саме, Положення про кредитування фізичних осіб-підприємців ТОВ "Укрпромбанк", яке діяло протягом періоду з 24.06.2008р. по 30.06.2010р., на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором ТОВ "Укрпромбанк" не передавалися (а.с.184).

Представник відповідача в засіданні також будь-яких додаткових доказів не подав.

Таким чином, судом були вжиті можливі заходи для забезпечення виконання учасниками процесу клопотання експерта, однак, станом на 29.03.2016р. клопотання експерта щодо надання додаткових доказів виконано лише частково. При цьому, враховуючи, що суд вже звертався до експертної установи про продовження строків подання додаткових матеріалів на строк до 30 календарних днів відповідно до п.4.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5, а неподання решти з витребуваних документів сторонами пояснюється об'єктивною неможливістю їх подання, власне, їх відсутністю, господарський суд визнав за необхідне надіслати матеріали справи експертній установі для вирішення експертом питання щодо можливості проведення у справі судової економічної експертизи за зібраними матеріалами справи, та, у разі такої можливості, для проведення експертного дослідження на виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 29 грудня 2015 р. у справі №906/1373/15.

Згідно з ухвалою суду від 29.03.2016р. для проведення призначеної у справі №906/1373/15 судової економічної експертизи на виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.12.2015р. надіслано справу №906/1373/15 в двох томах до Житомирської філії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; провадження у справі зупинено.

23.06.2016р. на адресу суду від Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з супровідним листом надійшло повідомлення від 17.06.2016р. №19/16-25 про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи в господарській справі (вх.№7591, а.с.189-191) та матеріали справи №906/1373/15 у двох томах.

У зв'язку з зазначеними обставинами ухвалою суду від 01.08.2016р. провадження у справі поновлено з 11.08.2016р. та призначено на 11.08.2016р.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні підтримали доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що на даний час відповідачем повністю погашена заборгованість. Посилаючись на зазначене просять у позові відмовити.

Національний банк України, який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача в засідання суду представника не направив.

Суд враховує, що третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с.196, т.2) , проте, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалася; при цьому, явка як представників сторін, так і третьої особи, в засідання суду обов'язковою не визнавалася, а правова позиція третьої особи по справі викладена у письмових поясненнях (а.с.77-81, т.1), за якими третя особа просила повністю задовольнити позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк".

Враховуючи наведене, а також, запобігаючи невиправданому затягуванню розгляду спору по справі, яка вже тривалий час розглядається, як з урахуванням об'єктивних та поважних причин, так і з врахуванням невиконання вимог суду учасниками процесу, що перешкоджало забезпеченню повного та всебічного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 11.08.2016р. без участі представника третьої особи.

Стосовно тривалості розгляду даної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006р. №3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно п.31 Рішення Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2007 р. у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Відповідно до п.27 Рішення Європейського суду з прав людини від 8 квітня 2010 року у справі "Гутка проти України" суд також частково погодився з твердженням Уряду України про те, що сторони сприяли тривалості оскаржуваного провадження. Вірним є те, що, хоча стороні в цивільній справі не можна ставити за вину використання доступних за національним законодавством засобів для захисту своїх інтересів, вона має враховувати те, що такі дії неминуче призводять до затягування відповідного провадження (згідно ухвали у справі "Малицька-Васовська проти Польщі" від 5 квітня 2001 року, №41413/98).

Зважаючи на викладене, маючи на меті забезпечити розгляд справи за результатом дослідження усіх доказів по справі в їх сукупності та вжити передбачених законом засобів для встановлення належності і допустимості доказів по справі, неодноразово для надання можливості сторонам подати відповідні докази в наступне слухання справи, призначене на іншу дату, суд дійшов висновку, що розумним для розгляду даної справи є саме строк, що мав забезпечити як реалізацію процесуальних прав сторін по справі, так і повний, всебічний, об'єктивний розгляд справи та правильне вирішення господарського спору. Сприяли тривалому часу розгляду справи також наявні об'єктивні та поважні причини, як то - запланована відпустка судді та її перебування на лікарняному, внаслідок яких слухання справи переносились.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши їх доводи та заперечення по справі, дослідивши надані до справи документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" (далі - АТ "Дельта Банк", 01133, м.Київ, вул.Щорса,36-Б, ). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням №71 від 08.04.2015р. Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015р. тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015р. включно.

Як визначено абзацом 1 ч.1, ч.2 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

За приписами ч.1, п.1 ч.2 ст.37 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.37 вказаного Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

В серпні 2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" подано до ФОП ОСОБА_2 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №14/К-08 від 24.06.2008р. в розмірі 74300,91 доларів США та 17589,55 гривень, яка складається з суми заборгованості за строковим кредитом - 68511,13 доларів США, суми заборгованості по процентам в сумі 5789,78 доларів США (в т.ч. 599,47 доларів США за строковими процентами та 5190,31 доларів США за простроченими процентами, а також, 17589,55 гривень пені. Позов мотивований наступним.

24.06.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (банк / кредитор / ТОВ "Укрпромбанк") та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №14/К-08, зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами до цього договору, які є невід'ємною частиною кредитного договору (далі - кредитний договір), за яким банком було відкрито позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в еквіваленті 106298,73 доларів США, що змінюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, а позичальник зобов'язався в порядку, передбаченому кредитним договором, повернути кредит до 22.06.2018р., сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі - гривня - 21,8 % річних; у доларах США - 15% річних; у євро - 14% річних, а у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, позичальник зобов'язався сплатити у строки, передбачені п.4.4. кредитного договору, проценти з розрахунку 30 % річних, що нараховується на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення (п.4.6. кредитного договору).

Згідно з п.4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитором здійснюються у валюті кредиту. Нарахування процентів банком здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту (п.4.3. кредитного договору).

Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 28-го числа по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку відсотків не включається.

У випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або комісії за управління кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення (пункт 8.1. кредитного договору).

Відповідно до п.10.1. кредитного договору, кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін скріплення їх підписів печатками та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

30.06.2010р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі за текстом - "Банк") та TOB "Укрпромбанк" та Національним Банком України (далі - НБУ), з метою захисту інтересів держави та повернення коштів виданих НБУ під рефінансування було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, зареєстрований за №2258 від 30 червня 2010 року приватним нотаріусом Соколовим О.Є. (надалі - договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку).

Відповідно до пункту 4.2. договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходять (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами.

До складу цих вимог було включене і право вимоги виконання ФОП ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №14/К-08 від 24.06.2008р., укладеним між TOB "Укрпромбанк" та ФОП ОСОБА_2, а також по всім договорам забезпечення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України та відповідно до умов договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку та згідно ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України у зобов'язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" набуло статусу нового кредитора.

Як стверджував позивач у позовній заяві відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та іншої заборгованості, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, станом на 17.08.2015р. в розмірі 74300,91 доларів США (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 17.08.2015р. - 1634203,85 грн.) та 17589,55 гривень пені.

При цьому, стверджуючи у позові, що за кредитним договором між банком та позичальником кредит підприємцю ОСОБА_2 надавався в доларах США, позивач, проте, докази на підтвердження цієї обставини при розгляді справи не надав, посилаючись на відсутність у нього кредитної справи.

Відповідача та її представник в засіданнях суду повідомили, що 29.12.2015р. відповідачем погашено заборгованість по тілу кредиту та відсотки включно по грудень 2015р., на підтвердження цього подано до матеріалів справи платіжне доручення. Представник відповідача пояснив, що ФОП ОСОБА_2 кредит видавався у гривні і погашення заборгованості відповідач здійснював у гривні. Пояснив при цьому, що сплачені відповідачем кошти в гривні банком самостійно та неправомірно конвертувались у долари США за курсом валют та зараховувалось погашення заборгованості в доларах США.

Слід зазначити, що суд враховує зміст рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015р. по справі №910/1161/15-г за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про зобов'язання вчинити дії, яке набрало законної сили та є преюдиціальним для суду при вирішенні даного господарського спору, вказаним рішенням встановлено, що підприємцю ОСОБА_2 видано кредит в гривні, в сумі 530000,00 грн. Водночас, позивач у даній справі - ПАТ "Дельта Банк" посилається на те, що кредитні кошти видано в доларах США, в гривневому їх еквіваленті 530000,00грн. Рішенням по справі №910/1161/15-г зобов'язано ПАТ "Дельта Банк" виконувати умови кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. в частині валюти кредиту та надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 можливість сплачувати кредит відповідно до встановленого графіку в додатку №1 до договору.

З урахуванням викладеного, а також того, що незважаючи на неодноразові вимоги ухвал суду, позивачем не було подано до справи доказів на підтвердження видачі відповідачу кредиту у доларах США (матеріали кредитної справи тощо), суд визнав за необхідне виходити при розгляді справи із встановленого у справі №910/1161/15-г факту видачі за умовами кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. підприємцю ОСОБА_2 кредитних коштів в гривні, в сумі 530000,00 грн.

Так само суд враховує при розгляді даної справи необхідність сплати підприємцем кредиту відповідно до встановленого графіку в додатку №1 до договору (а.с.114-115, т.2).

В той же час, при розгляді справи судом встановлено, що розрахунки банку, за якими заявлено позов у даній справі, здійснені без урахування вищевказаних фактів, які не потребують доказування при розгляді даного спору. Зважаючи на що, а також, для перевірки обґрунтованості позовних вимог суд визнав необхідним дослідити правильність розрахунків заборгованості за тілом кредиту, процентами та пені відповідно до умов кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. та додатку №1 до нього. За переконанням суду, обсяг платіжних та розрахункових документів, що підлягають дослідженню; аналіз їх даних з урахуванням умов договору потребує спеціальних знань в сфері фінансово-кредитних операцій, тому, як уже зазначалось, з власної ініціативи, суд визнав за необхідне призначити у справі №906/1373/15 судову економічну експертизу. На вирішення судової економічної експертизи суд поставив такі питання:

1) Яка сума заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. станом на 17.08.2015р., виходячи з виданої 25.06.2008р. суми кредиту 530000,00грн. та з урахуванням умов договору (а.с.111-113, т.2) і графіку платежів, наведеного в додатку №1 до кредитного договору (а.с.114-115, т.2)?

2) Яка сума заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. станом на 17.08.2015р., виходячи з виданої 25.06.2008р. суми кредиту 530000,00грн. та з урахуванням умов договору (а.с.111-113, т.2) і графіку платежів, наведеного в додатку №1 до кредитного договору (а.с.114-115, т.2)?

3) Який розмір пені підлягає нарахуванню за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. за несвоєчасне повернення процентів в межах періоду нарахування, визначеного в розрахунку позивача (а.с.22, т.1), виходячи з умов кредитного договору та з врахуванням приписів частини 6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, за кожний день прострочення за курсом НБУ станом на 17.08.2015р.?

На виконання клопотання судового експерта (вх.№02-44/80/16 від 27.01.2016р.) про надання додаткових матеріалів та для належного проведення у справі судової економічної експертизи ухвалами господарського суду Житомирської області від 01.02.2016р., 09.02.2016р. та 03.03.2016р. позивача зобов'язано було надати суду:

- положення про кредитування (фізичних осіб), яке діяло протягом періоду з 24.06.2008р. по 17.08.2015р.;

- кредитну документацію (справу) за ФОП ОСОБА_2;

- документи, підтверджуючі операції з проведення договірного списання з рахунків ФОП ОСОБА_2, у межах розрахунків за кредитним договором від 24.06.2008 №14/К-08 за період з 24.06.2008р. по 17.08.2015;

- акти звірок розрахунків (якщо проводилися звірки) за період з 24.06.2008 по 17.08.2015;

- перелік рахунків, відкритих для обліку заборгованості за кредитним договором від 24.06.2008 №14/К-08 за період з 24.06.2008 по 17.08.2015;

- виписки з рахунків відкритих для обліку заборгованості за кредитним договором від 24.06.2008 №14/К-08 за період з 24.06.2008 по 17.08.2015;

- первинні документи, підтверджуючі операції, проведені в межах розрахунків за кредитним договором від 24.06.2008 №14/К-08 за період з 24.06.2008р. по 17.08.2015р.

В письмових поясненнях (а.с.168-169, т.2) позивач зазначив, що на даний час не може надати кредитну документацію ФОП ОСОБА_2, виписок по рахунку та документів, підтверджуючих операції з проведення договірного списання з рахунків. Позивач посилається на те, що кредит видавався ТОВ "Укрпромбанк", який ліквідовано. Меморіальні ордери, виписки по рахунку та документи, що підтверджують операції з проведення договірного списання з рахунків ФОП ОСОБА_2, АТ "Дельта Банк" ТОВ "Укрпромбанк" не передавалися. У зв'язку з наведеним та посилаючись на те, що відповідно до ст.52-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України зобов'язаний прийняти документи неплатоспроможного банку на зберігання по мірі їх подання Фондом, позивач просив витребувати від Національного банку України, який є третьою особою у справі, необхідні документи.

Судом було враховано та задоволено клопотання позивача, проте, третя особа будь-яких доказів на вимогу ухвал суду не надіслала. Згідно наданої представником позивача до справи копії листа від 15.03.2016р. №61-001/22288, надісланого НБУ на запит позивача, НБУ повідомив, що запитувані позивачем документи, а саме, Положення про кредитування фізичних осіб-підприємців ТОВ "Укрпромбанк", яке діяло протягом періоду з 24.06.2008р. по 30.06.2010р., на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором ТОВ "Укрпромбанк" не передавалися (а.с.184, т.2). Представник позивача при розгляді справи зазначила, що жодних додаткових доказів позивач надати не може; зазначила також, що згідно відповіді НБУ на звернення банку, ні кредитної документації, ні жодних первинних документів ТОВ "Укрпромбанк" при ліквідації не передавало до НБУ, тому будь-яких додаткових доказів на підтвердження видачі кредиту банк надати не може.

Слід зазначити, що усі питання, які були поставлені судом на вирішення судового експерта, безпосередньо пов'язані з порушеним позивачем у позові питанням про стягнення заборгованості за кредитним договором та пені, та є обставинами, якими останній обґрунтовує свої позовні вимоги (підстави позову), а отже усі наведені обставини входять до предмету доказування у даній справі.

Водночас, незважаючи на неодноразові вимоги ухвал суду та тривалий час розгляду справи позивач не забезпечив надання доказів, необхідних, зокрема, для проведення судової економічної експертизи по справі та встановлення таким чином обставин, покладених в основу позову, які мав доводи позивач.

Згідно повідомлення ЖВ КНДІСЕ від 17.06.2016р. №19/16-25 про неможливість надання висновку (а.с.190-191), відсутність документів (виписок з рахунків, первинних документів тощо) з обліку рахунків за кредитним договором від 24.06.2008р. №14/К-08 у період з 24.06.2008р. по 01.07.2010р. виключає можливість встановлення суми заборгованості за вищевказаним договором станом до 01.07.2010р., та, з огляду на те, що змістом визначених ухвалою питань передбачено розрахунок заборгованості за кредитом, процентами та пені в період з моменту укладання договору до 17.08.2015 р., їх вирішення в межах наданих на дослідження матеріалів не вбачається за можливе.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.31 Господарського процесуального кодексу України і п.п.2.2, 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (із змінами та доповненнями), судовим експертом повідомлено про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи в господарській справі №906/1373/15.

З огляду на все вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставин наявності заборгованості відповідача за кредитним договором №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р. станом на 17.08.2015р., виходячи з виданої 25.06.2008р. суми кредиту 530000,00грн. та з урахуванням умов договору (а.с.111-113, т.2) і графіку платежів, наведеного в додатку №1 до кредитного договору (а.с.114-115, т.2).

За таких обставин, оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача 74300,91 доларів США заборгованості та 17589,55 гривень пені ґрунтуються на доводах про неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24.06.2008р., які не знайшли свого підтвердження згідно з наявними у справі доказами, у суду відсутні підстави вважати підставними заявлені позивачем вимоги.

Згідно з ч.1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, з огляду на недоведеність позивачем належними доказами викладених у позові обставин щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та правомірності заявлення до стягнення з відповідача сум заборгованості і пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, витрати позивача, пов'язані з оплатою призначеної в справі судово-економічної експертизи, відповідно до положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.08.16

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком.)

4 - Національний банк України (01007, м.Київ, вул.Інститутська,9) (реком.)