ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р.Справа № 916/2688/15

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії судді:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.,

ОСОБА_1

при секретарі - Альошиній Г.М.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3

Від органу ДВС: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу ОСОБА_5 підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 29 липня 2016 року

за скаргою: ОСОБА_5 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (вих. № 02/01-01-132) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 916/2688/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до відповідача: ОСОБА_5 підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

про стягнення 104470553,28 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.07.2016 року (суддя Волков Р.В.) у задоволенні скарги КП «Теплопостачання міста Одеси» в порядку ст. 121-2 ГПК України у даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити його скаргу на дії державного виконавця, скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.02.2016р. ВП № 49782337, видану на виконання наказу господарського суду Одеської області від 17.11.2015р. № 916/2688/15, в частині накладення арешту на грошові кошти на поточному рахунку № 6451, , відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845, необхідні для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам підприємства. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін та органу ДВС, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Одеської області від 30.10.2015 року у справі № 916/2688/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.01.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2016р., позов задоволено частково, стягнуто з комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 10 077 215,33 грн. основного боргу, 39 856 909,23 грн. інфляційних втрат, 5 980 000 грн. пені, 2 687 782,19 грн. 3% річних та 61490,54 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Одеської області 17.11.2015 року видано відповідний наказ.

13.01.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 49782337 про відкриття виконавчого провадження за наказом № 916/2688/15 від 17.11.2015р. господарського суду Одеської області про стягнення з КП „Теплопостачання міста Одеси на користь ПАТ «НАК» «Нафтогаз України» 10 077 215,33 грн. основного боргу, 39 856 909,23 грн. інфляційних втрат, 5 980 000 грн. пені, 2 687 782,19 грн. 3% річних, 61490,54 грн. витрат зі сплати судового збору та надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

04.02.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України приєднано виконавче провадження ВП № 49782337 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 17.11.2015р. № 916/2688/15 до зведеного виконавчого провадження № 49692669, створеного 21.12.2015 року про стягнення з КП „Теплопостачання міста Одеси" на користь стягувачів ПАТ «ЕК» Одесаобленерго», ПАТ «Одеська ТЕЦ», ПАТ «НАК» «Нафтогаз України» боргу на загальну суму 356 657 045, 77 грн.

Того ж дня, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника від 04.02.2016р. ВП № 49782337, якою накладено арешт на кошти, що знаходяться на всіх рахунках і вкладах чи на зберіганні в:

Філія - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" код фінансової установи 328845;

АБ "УКРГАЗБАНК" код фінансової установи 320478; ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" код фінансової установи 380355;

ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. ОДЕСА код фінансової установи 328704;

ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" код фінансової установи 380838, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнями», а також окрім поточних рахунків із спеціальним режимом використання відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", 15-1 Закону України "Про електроенергетику" та спеціального рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику: КП „Теплопостачання міста Одеси" у межах суми 113 614 678,94 грн.

04.03.2016 року КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до господарського суду Одеської області зі скаргою в порядку ст. 1212 ГПК України на дії державного виконавця, в якій просило скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.02.2016р. ВП № 49782337, видану на виконання наказу господарського суду Одеської області від 17.11.2015р. № 916/2688/15 в частині накладення арешту на грошові кошти на поточному рахунку № 6451, , відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845, та звільнити з під арешту грошові кошти заявника, що знаходяться на вказаному рахунку.

Скарга обґрунтована тим, що вказаний рахунок використовується для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів, оплату за енергоносії (електроенергію, покупну теплову енергію, природний газ, водопостачання, вугілля, тощо), інших обовязкових зборів та платежів і саме на даний рахунок зараховуються кошти, отримані внаслідок розподілу, згідно з постановою КМУ від 18.06.2014р. № 217, якою затверджений Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Заявник зазначає, що арешт даного рахунку, окрім порушення конституційних прав працівників підприємства та обовязків перед державою щодо сплати податків та зборів, тягне за собою також зрив опалювального сезону та, як наслідок, виникнення надзвичайної ситуації у місті Одесі.

При винесенні ухвали про відмову у задоволенні скарги КП «Теплопостачання міста Одеси» в порядку ст. 121-2 ГПК України у даній справі, місцевий господарський суд керувався приписами ст. ст. 11, 25, 33, 52, 57, 65 Закону України "Про виконавче провадження" та послався на те, що під час розгляду скарги відповідачем не надано доказів прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Згідно з ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обовязковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження, згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", як завершальна стадія судового провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, посадових осіб, які здійснюються на підставах, у спосіб і в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Згідно ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

В своїй скарзі заявник зазначає, що оскаржувану постанову державного виконавця від 04.02.2016р. було ним отримано 03.03.2016 року і доказів зворотного в справі не міститься, а тому встановлений процесуальним законом строк подання скарги слід вважати дотриманим.

Положеннями ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, боржником - юридична особа, визначена виконавчим документом.

За приписами ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Главою 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені особливості звернення стягнення на майно боржника-юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 65 вказаного Закону, державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Пунктом 5 вказаної статті зазначено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти:

- що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки";

- що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику".

Разом з тим, частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною пятою статті 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Як вбачається з наявної у справі довідки філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" ПАТ Державний ощадний банк України від 01.03.2016р. № 18-12 про розмір перерахувань з поточного рахунку № 6451, відкритого в цій банківській установі КП «Теплопостачання міста Одеси», за 2015 рік в розрізі категорій, зокрема, заробітна плата працівникам підприємства 72 919 410,98 грн.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час винесення постанови від 04.02.2016р. про арешт коштів боржника при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, у тому числі на рахунку № 6451, відкритому у філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" ПАТ Державний ощадний банк України, з якого виплачується заробітна плата та інші платежі, пов'язані з трудовими відносинами, що є порушенням норм Конституції України, Кодексу законів про працю та норм Закону України "Про виконавче провадження", оскільки накладення арешту на рахунок відповідача, який призначений для виплати заробітної плати, дійсно унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, які працюють на підприємстві, що призводить до порушення їх конституційних прав.

За таких обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не мав законних підстав для накладення арешту на кошти, призначені для оплати праці працівників боржника, а тому оскаржувана постанова органу державної виконавчої служби в частині накладення арешту на кошти, призначені для оплати праці працівників комунального підприємства, підлягає скасуванню, а в решті частини має бути залишена без змін як така, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 16.04.2014 у справі № 915/321/13-г, в пункті 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.01.2016р. № 01-06/131/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням наведеного, оскаржувану ухвалу місцевого суду визнати законною та обґрунтованою не можна, у звязку з чим вона підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106, 1212 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 29 липня 2016 року у справі № 916/2688/15 скасувати.

Скаргу ОСОБА_5 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на дії органу державної виконавчої служби задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.02.2016р. ВП № 49782337 в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточному рахунку № 6451, , відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845, та належать боржнику ОСОБА_5 підприємству «Теплопостачання міста Одеси», призначені для оплати праці працівників комунального підприємства.

В решті постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.02.2016р. ВП № 49782337 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_1.