Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" серпня 2016 р. Справа № 906/619/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Бодрягов В.С. - дов. №1/16 від 22.02.16р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Подділля ЛТД" (м. Гайсин, Тиврівський район, Вінницька область)

до Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" (с. Кремне, Лугинський район, Житомирська область)

про стягнення 422394,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 422394,00 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу №25/04-02 від 25.04.16р.

16.08.16р. на адресу суду від позивача надійшли витребувані судом копії документів, а саме: податкова накладна №24 від 27.04.2016 з квитанцією про її реєстрацію та доказами направлення вказаних документів відповідачу (лист-повідомлення, фіскальний чек з описом вкладення).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в засіданні суду надав заяву від 18.08.16р., в якій позовні вимоги в сумі 422394,00 грн. визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.16р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу №25/04-02 (а.с.10-12), відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язується поставити і передати у власність, а відповідач (покупець) прийняти і оплатити пшеницю IV, V, VI класів українського походження, 2015 року врожаю згідно ДСТУ 3768:2010, насипом, на умовах, передбачених даним договором (п.1.1 договору).

Згідно з п.п. 2.1, 3.1 договору, кількість товару, ціна на товар вказуються у Специфікаціях до даного договору, які є невід'ємними його частинами.

Загальна вартість договору становить суму Специфікацій до даного договору (п. 3.2 договору).

Товар поставляється окремими партіями у відповідності до Специфікацій до договору (п. 4.2 договору).

Пунктом 5.1 договору сторони визначили, що покупець здійснює 100% оплату, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку продавця, протягом 3-х банківських днів після отримання та оформлення належним чином документації.

Оплата вважається здійсненою в момент списання коштів з банківського рахунку покупця (п. 5.2 договору).

На виконання умов даного договору, позивач поставив, а відповідач прийняв передбачений договором товар на загальну суму 422394,00 грн., що підтверджується накладною №24 від 27.04.16р. та товарно-транспортною накладною від 27.04.16р. (а.с.14-15).

На оплату за поставлений товар позивач виставив відповідачеві рахунок №060 від 27.04.16р. (а.с.16).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості товару не виконав.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 422394,00 грн., яку останній і просить суд стягнути в позовній заяві.

Суд приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору купівлі-продажу №25/04-02 від 25.04.16р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно ч.1 і ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договором зобов'язання щодо сплати вартості отриманого товару в повному обсязі та у встановлений договором строк.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в судовому засіданні та в заяві від 18.08.16р. суму боргу в розмірі 422394,00 грн. визнав.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод", 11334, Житомирська область, Лугинський район, с. Кремне, вул. Центральна, 90,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Подділля ЛТД", 23310, Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, вул. Леніна, 55, кв. 19,

- 422394,00 грн. - заборгованості;

- 6335,91 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 23/08/16

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам