номер провадження справи 16/38/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016 Справа № 908/1680/16

За позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м.Харків, вул.Гуданова, 18, )

до відповідача приватного підприємства Епізод (69037, м.Запоріжжя, вул.Алюмінієва, 17, )

про стягнення 4883,23 грн. основного боргу, 356,37 грн. пені та 341,83 грн. штрафу,

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов.№94 від 05.07.2016)

від відповідача ОСОБА_2М.(дов.б/н від 26.12.2015)

ВСТАНОВЛЕНО:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у сумі 4883,23 грн. основного боргу, 356,37 грн. пені та 341,83 грн. штрафу за договором оренди №4947-Н від 13.07.2011 окремого індивідуально визначеного майна нежитлового приміщення (кім.№8 за технічним паспортом) на 3-му поверсі 5-поверхового головного адміністративно-виробничого будинку (інв.№4097, літ. за тех.пасп. «Ж-5») загальною площею 12,7 кв.м, за адресою м.Харків, вул.Отокара Яроша,18, що знаходиться на балансі Державного науково-дослідного інституту організації і механізації шахтового будівництва, укладеним між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та приватним підприємством Епізод.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.06.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1680/16, справі присвоєно номер провадження 16/38/16, засідання суду призначено на 11.07.2016. В засіданні оголошувалася перерва до 28.07.2016. Ухвалою від 28.07.2016 процесуальний строк вирішення спору за клопотанням позивача продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено до 06.09.2016.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем не виконані зобовязання за договором оренди №4947-Н від 13.07.2011, який наказом РВ ФДМУ по Харківській області № 292 від 11.02.2014 визнано вважати припиненим, та не сплачено орендну плату за період оренди з листопада 2012 року по грудень 2013 року в розмірі 4883,23 грн. За порушення зобовязань за період з 02.04.2013 по 12.12.2013 позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 356,37 грн., а також штраф в розмірі 341,83 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала.

Відповідач проти позову заперечив, про що надав відзив на позовну заяву від 25.07.2016 та додаткові пояснення від 11.08.2016. Вважає, що провадження у справі підлягає припиненню, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки стосовно ПП Епізод порушено провадження у справі про банкрутство, але позивач не заявив свої конкурсні вимоги у встановленому порядку згідно з вимогами ст.ст.23, 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Також зазначив, що протягом 2013 року за рішенням власників ТОВ Епізод двічі змінено власників, директора підприємства, змінено адресу підприємства з м.Харків на м.Запоріжжя і на цей час документи, що стосуються спірних відносин, в т.ч. договір оренди №4947-Н від 13.07.2011, документи щодо виконання договору, тощо ліквідатору ТОВ Епізод не передавалися.

Представник відповідача в судовому засіданні викладену у відзиві та письмових поясненнях позицію підтримав.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд знайшов підстави для задоволення позову.

Встановлено, що 13.07.2011 сторонами у справі укладено договір № 4947-Н оренди (далі Договір), за умовами якого позивач орендодавець за Договором передав, а відповідач орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення (кім.№8 за технічним паспортом) на 3-му поверсі 5-поверхового головного адміністративно-виробничого будинку (інв.№4097, літ. за тех.пасп. Ж-5) загальною площею 12,7 кв.м, за адресою м.Харків, вул.Отокара Яроша,18, що знаходиться на балансі Державного науково-дослідного інституту організації і механізації шахтового будівництва.

У відповідності до п.п.3.1, 3.3 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995 № 786 з урахуванням результату конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку 516,68 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з п.3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним у співвідношенні: безпосередньо до держаного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами, - у розмірі 70%, на рахунок, визначений балансоутримувачем, у розмірі 30%.

П.п. 3.7, 3.8 Договору передбачена відповідальність орендаря та встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України у урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

За ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п.1, 7 ст.193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Ст.231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобовязання, в якому хоча б одна сторона є субєктом господарювання (яким в даному випадку являється позивач), що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач всупереч умовам Договору не виконував зобовязання зі сплати орендних платежів та за період з листопада 2012 по 12.12.2013 має заборгованість до бюджету в розмірі 4883,23 грн. (враховуючи зарахування сплаченого відповідачем завдатку в розмірі 723,35 грн.).

На підставі п.3.7, 3.8 Договору за період з 02.04.2013 по 12.12.2013 відповідачу нараховано пеню, розмір якої згідно з розрахунком позивача склав 356,37 грн., а також штраф, який склав 341,83 грн.

Відповідач доказів сплати заявлених до стягнення сум зобовязань суду не представив.

Суд знаходить заявлені до стягнення суми правомірними, обґрунтованими, розрахунки здійсненими вірно, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Позиція відповідача не є підставною.

За положеннями ст. 4 ст.23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу у ліквідаційній процедурі.

Пропущення встановленого ч.1 ст.23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом тридцятиденного строку для заявлення конкурсних вимог не припиняє зобовязання як такого, не являється підставою для відмови в позові у позовному провадженні, а тягне інші наслідки.

Попри пропущення строку кредитори вправі вимагати задоволення своїх вимог та захищати своїх права в порядку позовного провадження задля підтвердження існування зобовязання боржника.

Також слід зауважити, що загальний та вичерпний перелік підстав припинення зобовязань визначений в главі 50 Цивільного кодексу України.

Зокрема, за ст.609 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Пропущення ж строку для заявлення вимог кредиторів у справі про банкрутство не визначено підставою припинення зобовязання.

Посилання відповідача на відсутність Договору та документів стосовно нього у ліквідатора в звязку з їх непереданням керівництвом відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі документи представлені позивачем.

До того ж, згідно отриманими судом спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату укладення Договору 13.11.2011 та на 01.11.2012 місцезнаходження відповідача (м.Харків, вул.Отакара Яроша, 18, кім.401). співпадає з адресою орендованого за Договором приміщення.

Згідно з представленим позивачем витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 16.06.2016 державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача, а саме зміну місцезнаходження відповідача на м.Запоріжжя проведено 25.11.2013.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

При порушенні провадження у даній справі позивачу було надано відстрочку сплати судового збору 1378,00 грн. до прийняття рішення по справі, однак судовий збір на дату прийняття рішення не сплачено.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України розяснено, що у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України (п.3.4 постанови).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства Епізод (69037, м.Запоріжжя, вул.Алюмінієва, 17, ) на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м.Харків, вул.Гуданова, 18, , отримувач: УК Дзержинс/мХар Дзержинськ/22080300, код ЄДРПОУ УДКСУ 37999654, рахунок 0003, установа банку ГУДКСУ у Харківській області, МФО банку 851011) 4883 /чотири тисячі вісімсот вісімдесят три/ грн. 23 коп. основного боргу, 356 /триста пятдесят шість/ грн. 37 коп. пені та 341 /триста сорок одну/ грн. 83 коп. штрафу.

Стягнути з приватного підприємства Епізод (69037, м.Запоріжжя, вул.Алюмінієва, 17, ) в доход державного бюджету України (р/р №3007, отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувача: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, МФО 813015, ) 1378 /одну тисячу триста сімдесят вісім/ грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя Р.Ніколаєнко

Рішення оформлено та підписано 07.09.2016.