ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" серпня 2016 р.Справа № 916/1579/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094)

до відповідача: Фермерського господарства "АННА-2007" (село Круті, Кодимський район, Одеська область, 66042)

про зобов'язання визнати кредиторські вимоги, включити їх до проміжного ліквідаційного балансу

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 24.09.2015 р., №3978-К-Н-О);

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про зобов'язання останнього визнати кредиторські вимоги позивача в сумі 38840,53 грн. за договором банківського обслуговування від 23.05.2011, з яких: 11699,00 грн. боргу за кредитом, 11239,93 горн. боргу за процентами, 2913,67 грн. боргу по комісії та 12987,53 грн. пені, а також включити кредиторські вимоги позивача в сумі 38840,53 грн. до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Заявлений позов позивач обґрунтовує ухиленням ліквідаційної комісії відповідача від розгляду та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог позивача в сумі 38840,53 грн. за договором банківського обслуговування від 23.05.2011.

Ухвалою суду від 16.06.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 04.07.2016 о 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 04.07.2016 розгляд справи був відкладений на 20.07.2016 о 15 год. 00 хв. у зв'язку з неподанням сторонами усіх витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 20.07.2016 строк розгляду спору був продовжений на пятнадцять днів, а розгляд справи відкладений на 29.08.2016 о 14 год. 00 хв. у зв'язку з неподанням сторонами усіх витребуваних судом доказів.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив, відзив на позов не надав, у звязку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

23.05.2011 між сторонами був укладений договір, згідно з умовами якого відповідач, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

Відповідачу було відкрито поточний рахунок № 1079, на який з 08.06.2011 позивачем був встановлений кредитний ліміт в розмірі 1000,00 грн., який в подальшому був збільшений до 12000,00 грн., а з 02.03.2014 зменшений до 4360,72 грн. Дана обставина підтверджується довідкою позивача від 03.06.2016 № 08.7.0.0.0/39, поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок (надалі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточний платежів Клієнта (у спірних відносинах відповідача), в межах кредитного ліміту (надалі - ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інші). Банк здійснює обслуговування ОСОБА_2 Клієнта, що полягають в проведенні його платежів понад залишку на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ОСОБА_2, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно п. 3.2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню Кредиту, сплаті процентів та винагороди.

Згідно з розділом 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом проценти у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та Правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань. При цьому, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п.3.2.1.2.3.4 Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого "Умовами та Правилами надання банківських послуг", змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом у повному обсязі.

Згідно з п.п. 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3. Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до ст. 212 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених п.п.3.2.1.1.1., 3.2.1.1.6., 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.2.4., 3.2.1.2.2.5., 3.18.2.3.4., 3.2.1.2.2.17., клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.1.13. Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2. проводиться в порядку, зазначеному в п.п. 3.2.1.1.1., 3.2.1.2.1.4., 3.2.1.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4.). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.п. 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. Клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.4.

Згідно з п. 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у %річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А у разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.08.2015 у справі № 916/2957/15, яке набрало законної сили, встановлено, що станом на 03.06.2015р. відповідач має заборгованість за договором по кредиту у розмірі 11699,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5634 грн. 81 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1576 грн. 64 коп. та заборгованість по пені у розмірі 3746 грн. 86 коп.

Станом на час вирішення даного спору відповідач вищевказану заборгованість позивачу не сплатив, у звязку з чим позивач донарахував станом на 06.04.2016 суму боргу по процентам, яка складає 11239,93 грн., суму боргу по комісії, яка складає 2913,67 грн., та пеню, яка складає 12987,53 грн. Вірність проведеного розрахунку судом перевірена та підтверджується виписками банку з рахунку відповідача.

02.10.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення відповідача за рішенням засновників, що підтверджується витягом з вказаного Реєстру станом на 29.08.2016 та поясненнями позивача.

08.10.2015 відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань щодо припинення (ліквідації) відповідача були опубліковані, що підтверджується витягом з відомостей за № 332 (27) 2015 року та поясненнями позивача.

25.04.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 388840,53 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, що підтверджується вказаною заявою від 25.04.2016, фіскальним чеком від 25.04.2016, описом вкладення та поясненнями позивача.

Проте відповідач відповіді позивачу на вказану заяву не надав, що підтверджується поясненнями позивача та жодним чином не спростовується відповідачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори, це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст.105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як встановлено судом відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань щодо припинення (ліквідації) відповідача були опубліковані 08.10.2015, відповідно строк заявлення кредиторами своїх вимог до відповідача становив не більше до 09.04.2016.

Згідно з ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (ч.3 ст.112 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 112 ЦК України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Як встановлено судом позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 388840,53 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача - 25.04.2016, тобто після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією відповідача для їх пред'явлення, а тому господарський суд вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту - визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, оскільки до останнього включаються вчасно заявлені кредиторські вимоги, а вимоги, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

За цих обставин, у задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.09.2016.

Суддя Д.О. Бездоля