ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"02" серпня 2016 р. Справа № 911/2468/15

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

до Публічного акціонерного товариства «Рокитнянський цукровий завод»

про стягнення 54300195,75 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

В засіданні приймали участь:

від позивача (заявник): ОСОБА_1 (довіреність № 20-22/234/20.303 від 17.05.2016 року)

від відповідача: не зявився;

від ВДВС : не зявився.

обставини справи:

Господарським судом Київської області 02.09.2015 року було винесено рішення у справі № 911/2468/15, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Публічного акціонерного товариства «Рокитнянський цукровий завод» про стягнення 54300195,75 грн., яким позов задоволено повністю (суддя Заєць Д.Г.)

09.02.2016 року на примусове виконання рішення від 02.09.2015 року Господарським судом Київської області було видано відповідні накази № 911/3326/14.

30.06.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою 3553/16 від 23.06.2016 року на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

У звязку з закінченням суддівських повноважень ОСОБА_2, скаргу № 3553/16 від 23.06.2016 року по справі № 911/2468/15 передано на автоматизований розподіл.

Згідно автоматизованого розподілу справ, скаргу № 3553/16 від 23.06.2016 року Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» у справі № 911/2468/15 передано судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для розгляду скарги по суті.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Ухвалою від 02.07.2016 року скарга № 3553/16 від 23.06.2016 року Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» у справі № 911/2468/15 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була призначена до розгляду на 12.07.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 12.07.2016 року, представник відповідача та ВДВС не зявилися, ВДВС вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2016 року не виконав, відповідач та ВДВС про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд скарги відкладався до 22.07.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 22.07.2016 року, представник позивача (заявника), відповідача та ВДВС не зявилися, ВДВС вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2016 року не виконав, позивач (заявник), відповідач та ВДВС про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд скарги відкладався до 02.08.2016 року.

Після судового засідання 22.07.2016 року представником виконавчої служби подано клопотання про відкладення призначеного на 22.07.2016 року судового засідання та надано копії матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні 02.08.2016 року представник скаржника підтримав вимоги скарги. Представники відповідача та ВДВС не зявилися, що, враховуючи надання ВДВС матеріалів виконавчого провадження, не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши в судовому засіданні 02.08.2016 року скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» №3553/16 від 23.06.2016 року на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заслухавши пояснення представника скаржника та дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 50475318 про стягнення з ПАТ «Рокитнянський цукровий завод» на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» грошових коштів на загальну суму 92 645 632,90 грн., до складу якого входять: наказ Господарського суду Київської області № 911/2468/15 від 09.02.2016 року про стягнення 54 300 195,74 грн. (ВП № 50367376) та наказ Господарського суду Київської області № 911/2470/15 від 14.12.2015 року про стягнення 38 345 437,16 грн (ВП № 50367302).

Скаржник зазначає, що ним, як стягувачем, 21.06.2016 року було подано заяву від 21.06.2016 року № 3438/16 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувану, а сааме, наказу Господарського суду Київської області № 911/2468/15 від 09.02.2016 року про стягнення 54 300 195,74 грн. (ВП № 50367376) та наказу Господарського суду Київської області № 911/2470/15 від 14.12.2015 року про стягнення 38 345 437,16 грн. (ВП № 50367302). Зазначена заява отримана виконавчою службою 21.06.2016 року.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувана. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону.

Однак, як зазначає скаржник, в порушення наведених норм законодавства, виконавча служба не винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, в ході здійснення наведеного виконавчого провадження торги з продажу заставного майна банку, яке реалізується в рамках зведеного виконавчого провадження № 50475318 були призначені на 23-25.06.2016 року.

Тому, оскільки виконавча служба не винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, що є підставою для завершення виконавчого провадження та припинення заходів примусового виконання, проведення торгів з реалізації майна є незаконним і такі торги підлягають зупиненню.

У звязку з чим, в скарзі заявник просить визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною та зобов'язати винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 50367376), а саме: наказу Господарського суду Київської області № 911/2468/15 від 09.02.2016р. про стягнення 54 300 195,74 грн.; зупинити проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: рухомого майна номер лоту 149877 та нерухомого майна номер лоту 149853, місцезнаходження майна: Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 6, яке належить на праві власності ПАТ «Рокитнянський цукровий завод» та передано в заставу ПАТ «Банк «Київська Русь».

Як вбачається з наданих виконавчою службою матеріалів зведеного виконавчого провадження ВП № 50475318, заява стягувача (скаржника) від 21.06.2016 року № 3438/16 отримана виконавчою службою 21.06.2016 року.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 29.06.2016 року у виконавчому провадженні ВП № 50367376 (щодо виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/2468/15 від 09.02.2016 року про стягнення 54 300 195,74 грн.) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, п. 4 резолютивної частини якої, також припинено електронні торги, знято майно з реалізації та скасовані інші заходи, повязані з реалізацією майна боржника.

Аналогічна постанова 29.06.2016 року винесена і у виконавчому провадженні ВП № 50367302.

Відповідні постанови в той же день, 29.06.2016 року надіслані на адресу стягувача і отримані ним 30.06.2016 року (про що стоїть відмітка з вх. номером 8595-16).

За таких обставин, враховуючи, що скарга подана до суду 30.06.2016 року, а постанови про повернення виконавчого документа стягувану винесені 29.06.2016 року, тобто спір врегульовано до звернення скаржника до суду, відсутні підстави для задоволення викладених в скарзі вимог.

Як зазначено у п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, на момент подання та розгляду скарги доводи скаржника не обґрунтовані і безпідставні, оскільки виконавчою службою винесено на підставі заяви стягувача постанову про повернення виконавчого документа стягувану та припинено проведення електронних торів. Таким чином, скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» №3553/16 від 23.06.2016 року на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Суддя Т.П. Карпечкін