КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа№ 911/2358/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Власова Ю.Л.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 05.09.2016

розглянувши апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі №911/2358/16 (суддя Христенко О.О.)

за позовом першого заступника прокурора Київської області в особі держави

до 1. Бучанської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт ЛТД"

3. Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Кампа-Парк"

про визнання недійсними рішень, договорів оренди та суборенди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі №911/2358/16 позовну заяву повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 1 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду перший заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 29.07.2016 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про порушення провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник стверджує, що оскаржувану ухвалу місцевим господарським судом прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою від 19.08.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Власов Ю.Л., Федорчук Р.В. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №911/2358/16 за участю уповноважених представників сторін.

Ухвалою від 29.08.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Власов Ю.Л., Федорчук Р.В. відкладено розгляд справи №911/2358/16 до 05.09.2016.

Представник позивача в судовому засіданні надав свої пояснення та підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі №911/2358/16 скасувати, а справу направити на розгляд до господарського суду Київської області.

Представники відповідачів в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 ГПК України, не скористались. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка представників сторін без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу та справу без участі представників відповідачів-1,-2,-3.

Відповідно до статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно з нормами статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали позовної заяви та перевіривши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення і доводи представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в особі держави до Бучанської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт ЛТД", Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Кампа-Парк" про визнання недійсними рішень, договорів оренди та суборенди земельної ділянки.

Так, в позовній заяві прокурор просить суд першої інстанції визнати недійсними рішення Бучанської міської ради за № 2374-74-VI від 30.07.2015 "Про затвердження ТОВ "Комфорт ЛТД" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га, надання в оренду землі" та рішення Бучанської міської ради за № 2430-76-VI від 01.09.2015 "Про надання ТОВ "Комфорт ЛТД" згоди на передачу земельної ділянки загальною площею 2,0112 га в суборенду ОК "Житлово-будівельний кооператив "Кампа-Парк", визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116, укладений 10.08.2015 між Бучанською міською радою та ТОВ "Комфорт ЛТД", строком на 5 років, визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116, укладений 16.09.2015 між ТОВ "Комфорт ЛТД" та ОК "Житлово-будівельний кооператив "Кампа-Парк", строком на 5 років, стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області судовий збір.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі у справі №911/2358/16 позовні матеріали першого заступника прокурора Київської області в особі держави повернуто без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд дійшов висновку, що перший заступник керівника прокуратури не визначив позивача стосовно вимог, пов'язаних із здійсненням державного контролю за використанням та охороною земель лісового фонду, не довів нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також не довів відсутність органу, який повинен здійснювати контроль за землями лісового фонду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником, відповідно до ст. 54 ГПК України.

Так, ст.121 Конституції України передбачено, що на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

За змістом ч.ч. 1- 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави (ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України визначає, що прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

Також відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Апелянтом також зазначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, при поданні зазначеної вище позовної заяви до суду першої інстанції, прокуратурою зазначено державний орган, який наділений повноваженнями у здійсненні контролю за використанням та охороною земель, а саме - Державну інспекцію сільського господарства України. Проте, як зазначає апелянт, у вказаного органу відсутні повноваження на звернення до суду з таким позовом.

Відповідно до статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

За ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України за № 459/2011 від 13.04.2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом Президента України за №459/2011 від 13.04.2011 року, Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у; користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Разом з тим, ст. ст. 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено повноваження згаданого органу, проте право звернення до суду з такими позовами не передбачено.

Так, згідно ст. 10 Закону України «Про державний контроль за охороною та використанням земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Таким чином, у вказаного органу державного контролю відповідно до Закону України «Про державний контроль за охороною та використанням земель» та Положення про Державну інспекцію сільського господарства України відсутні повноваження щодо звернення до суду про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності.

Отже, на підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель всіх категорій та форм власності, в тому числі і лісогосподарського призначення, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з цивільним позовом про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, прокурором правомірно подано вказаний позов в інтересах держави як позивача.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи а також неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Київської області від 29.07.2016 у справі №911/2358/16 про повернення позовної заяви першого заступника прокурора Київської області прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до господарського суду Київської області.

Керуючись статтями 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі №911/2358/16 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі №911/2358/16 скасувати.

3.Матеріали справи №911/2358/16 передати на розгляд до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

Ю.Л. Власов