ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.08.2016 Справа № 920/650/16

Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/650/16

за позовом - Першого заступника керівника Охтирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області, смт. Краснопілля Сумської області,

до відповідача - Державного підприємства «Наумівський спиртовий завод», с. Наумівка Краснопільського району Сумської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 1) Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми,

2) Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, смт. Угроїди Краснопільського району Сумської області,

3) Фермерського господарства «Колос», смт. Краснопілля Сумської області,

про розірвання договору оренди землі,

за участю представників:

прокурора - Вортоломея М.Ф.

позивача - не з'явився,

третіх осіб - 1) Яриш О.Ф. за довіреністю № 22-18-0.11-77/2-16 від 04.01.2016,

2) не з'явився,

3) не з'явився,

відповідача - Макаренка М.А. за довіреністю б/н від 25.03.2016.

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві просить суд: розірвати договір оренди землі (запасу і резервного фонду) сільськогосподарського призначення загальною площею 21,8249 га, у тому числі 17,9154 га ріллі, 3,9095 га сіножаті, вартістю 658256,29 грн., який укладено 15.05.2009 року між Краснопільською районною державною адміністрацією та Державним підприємством «Наумівський спиртовий завод» і зареєстровано у державному реєстрі 06.04.2010 року за № 13; стягнути з відповідача на користь Прокуратури Сумської області витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Позивач відповідно до клопотання № 1641/02-16 від 18.07.2016 підтримує позовні вимоги прокурора в повному обсязі та просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідно до письмових пояснень перша третя особа звертає увагу суду на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором щодо сплати орендної плати.

Відповідно до клопотання № 5 від 08.08.2016 року друга третя особа заперечень проти позову не має і підтримує його в повному обсязі та просить справу розглядати без їх участі.

Фермерське господарство «Колос» свого представника в засідання суду не направило, письмових пояснень щодо позовних вимог прокурора не подало.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомляє, що затримки у сплаті орендної плати виникли у зв'язку з накладенням арешту на рахунки відповідача Відділом державної виконавчої служби Краснопільського районного управління юстиції та списанням останнім коштів, які надходять на рахунки відповідача, в рахунок погашення заборгованості за виконавчими документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників першої третьої особи та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 2 статті 2 та частини 2 статті 29 Господарського процесуального Кодексу України в редакції Закону України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового, у тому числі договірного, врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безгосподарське використання землі, безпосередньо належить до інтересів держави.

У даному випадку вбачаються порушення інтересів держави, які полягають у порушенні принципу раціонального використання земель та неповноти сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що свідчить про порушення інтересів держави та наявність підстав, передбачених частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», для представництва прокурором у цій справі інтересів держави.

Органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є Краснопільська районна державна адміністрація Сумської області, яка є орендодавцем.

Прокуратурою Краснопільського району зверталась увага Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області на порушення умов договору оренди землі (запасу і резервного фонду) від 15.05.2009 року щодо повноти сплати орендної плати, проте позивачем не вжито заходів щодо розірвання оспорюваного договору.

Враховуючи викладене, орган уповноважений державою на захист інтересів держави протягом тривалого часу не здійснює надані йому повноваження, до цього часу до суду з таким позовом не звернувся, захист інтересів держави у сфері земельних відносин не здійснює, а тому вказаний позов вноситься прокурором в інтересах держави в особі Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області.

Відповідно до протоколу про хід земельного аукціону № 19/1405 від 14.05.2009 року СТБ «Сумиагропромбіржа» відповідача визнано переможцем аукціону щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 21,8249 га, у тому числі 17,9154 га ріллі, 3,9095 га сіножаті, яка розташована на території Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області.

На підставі зазначеного протоколу 15.05.2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі (запасу і резервного фонду) сільськогосподарського призначення (далі - договір) загальною площею 21,8249 га, у тому числі 17,9154 га ріллі, 3,9095 га сіножаті, який зареєстровано у державному реєстрі 06.04.2010 року за № 13.

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області № 10-28-99.1-815/2-16 від 07.06.2016 року, станом на 01.01.2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є предметом оспорюваного договору становить 658286,29 грн.

Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 21,8249 га, у тому числі 17,9154 га ріллі, 3,9095 га сіножаті.

На виконання умов договору позивачем передано відповідачеві вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 26).

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 2,025 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з пунктом 10 договору, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 38 договору дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 39 договору визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору, систематичне ухилення орендаря від сплати орендної плати.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Проте, орендар (відповідач) не виконує належним чином своїх зобов'язань за договором щодо внесення орендної плати.

Зокрема, згідно довідки Державної податкової інспекції Головною управління Державної фіскальної служби в Сумській області № 28974/12-03-12 від 15.06.2016 та листа позивача від 16.06.2016 за № 1361/02-17 і доданого до нього розрахунку, відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за укладеним між сторонами договором з 30.07.2014 року і станом на 01.06.2016 сума заборгованості зі сплати орендної плати за землю складала 17264,98 грн.

Надані відповідачем з відзивом на позов докази часткової сплати орендної плати в окремі періоди не спростовують, а підтверджують вищевикладене.

Зокрема, судом встановлено, що у період з серпня 2014 року по травень 2015 року, у період з грудня 2015 року по лютий 2016 року, а також у квітні 2016 року відповідач взагалі не здійснював сплати орендної плати за оренду землі. Незважаючи на часткові сплати орендної плати за землю в інші періоди, заборгованість відповідача по орендній платі за землю постійно збільшувалась і по оспорюваному договору станом на 01.06.2016 склала 17264,98 грн.

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 96 зазначеного Кодексу визначено, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно зі статтею 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 згаданого Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідну до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Отже, відповідно до чинного законодавства розірвання договору оренди в судовому порядку може бути здійснено тільки у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно пунктів 2.20, 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 за № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

У порушення умов договору оренди землі від 15.05.2009 року відповідач систематично, з 30.07.2014 року, не сплачує орендну плату за користування землею, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за користування землею станом на 01.06.2016 року складала 17264,98 грн., що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Сумській області № 28974/12-03-12 від 15.06.2016, а також листом позивача № 1361/02-17 від 16.06.2016 з доданим до нього розрахунком.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем істотно порушено умови договору оренди землі від 15.05.2009 року, у зв'язку з чим зазначений договір підлягає розірванню в судовому порядку на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, статей 21, 24, 31, 32 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди землі (запасу і резервного фонду) сільськогосподарського призначення загальною площею 21,8249 га, у тому числі 17,9154 га ріллі, 3,9095 га сіножаті, вартістю 658286,29 грн., який укладено 15.05.2009 року між Краснопільською районною державною адміністрацією та Державним підприємством «Наумівський спиртовий завод» і зареєстровано у державному реєстрі 06.04.2010 року за № 13.

3. Стягнути з Державного підприємства «Наумівський спиртовий завод» (42433, Сумська область, Краснопільський район, с. Наумівка, ідентифікаційний код 00375208) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 79; отримувач - Прокуратура Сумської області, , р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.08.2016.

Суддя П.І. Левченко