ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 серпня 2016 року Справа № 904/9456/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
на ухвалу про повернення апеляційної скаргиДніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
у справі№ 904/9456/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант"
до1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" 2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Алана Союз"
простягнення 2 129 500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросталь" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у справі № 904/9456/15. Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Пунктом 3 статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, її підписано представником ТОВ "Електросталь" Г.І. Філіпповим та зауважено, що довіреність на підтвердження повноважень згаданого представника знаходиться в матеріалах справи.

Як встановлено колегією суддів, матеріали справи не містять ні оригіналу, ні належним чином засвідченої копії на підтвердження повноважень Г.І. Філіппова. Отже, враховуючи викладене, неможливо дійти висновку, що касаційну скаргу підписано повноважною особою.

За приписами пункту 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції, тощо). Тобто додатки до касаційної скарги, як то: платіжні документи, квитанції установ зв'язку, подаються до господарського суду тільки в оригіналі.

За таких обставин, надана заявником копія фіскального чеку від 09.02.2016 № 7689 не може вважатися належним доказом надіслання копії касаційної скарги сторонам по справі. До того ж згадана копія чеку містить інформацію лише щодо кількості придбаних скаржником марок, що також не може підтверджувати факт надсилання копії касаційної скарги іншим сторонам у справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні у справі.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні з касаційною скаргою заявником не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість у касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що ТОВ "Електросталь" перебуває у скрутному фінансовому становищі та знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції. Однак жодних доказів існування скрутного фінансового становища, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у належному розмірі скаржником суду не надано.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, клопотання ТОВ "Електросталь" не підлягає задоволенню, оскільки вказані скаржником обставини не обґрунтовано належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим у колегії суддів відсутні правові підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись статтею 86, пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Електросталь" в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у справі № 904/9456/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець