ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 року Справа № 904/1985/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Іванова О.Г., Чус О.В.

При секретарі: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №04/01/16 від 04.01.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 15.04.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року у справі № 904/1985/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ», смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область,

до: Приватного акціонерного товариства «ПРОФІ-ПАК», м. Дніпропетровськ,

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року (суддя Назаренко Н.Г.) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Приватного акціонерного товариства «ПРОФІ-ПАК» про стягнення штрафних санкцій відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ»», звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та задовольнити заявлені вимоги.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що спір виник з приводу відшкодування збитків ( штрафів), а не з приводу поставки товарів неналежної якості, а тому повинен бути застосований загальний строк позовної давності у три роки.

Крім того, на думку апелянта, висновки суду про недоведеність позивачем того факту, що продукція, по якій проводились випробування, була поставлена по видатковій накладній № 1285 від 29.12.2014 року, є безпідставними, оскільки це підтверджується ТТН №2912-2 від 26.12.2014 року, а сам факт поставки неякісною продукції підтверджується протоколами випробувань.

Всі ці обставини, на думку позивача, свідчать про неповне зясування всіх обставин справи, неправильну правову оцінку наданим доказам, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 червня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 18 липня 2016 року, у складі колегії суддів: головуючий суддя: Березкіна О.В. (доповідач), судді: Чус О.В., Іванов О.Г.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_3 від 15.07.2016р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Чус О.В., Величко Н.Л.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 18.07.2016р. по справі оголошено перерву до 29.08.2016р.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду ОСОБА_4 від 26.08.2016р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Чус О.В., Іванов О.Г.

В судовому засіданні представник позивача надав клопотання про зменшення розміру позовних вимог на 100 000 грн. у звязку із сплатою цієї суми відповідачем, та припинення провадження по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, заяви про зменшення розміру позовних вимог та припинення провадження по справі просив вирішити на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга та заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та припинення провадження по справі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Отже, правила, які встановлено тільки для розгляду справ у першій інстанції, застосуванню апеляційним судом не підлягають, тому заява позивача, подана до суду апеляційної інстанції про зменшення розміру позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; 1-1) відсутній предмет спору; 2) є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; 5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Проте, таких підстав колегія суддів не вбачає, а правом відмовитися від апеляційної скарги позивач не скористався, що є підставою для розгляду апеляційної скарги по суті.

З матеріалів справи вбачається, що 01 03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АТБ-МАРКЕТ (далі позивач, покупець) та Приватним акціонерним товариством ПРОФІ-ПАК (далі відповідач, постачальник) укладений Договір поставки №41007 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується в порядку та в строки, встановлені договором, виготовити та передати товар у власність покупцю, в узгодженій кількості, відповідної якості та по узгодженим цінам, останній прийняти товар та оплатити його на умовах визначених у цьому договору

Пунктом 2.6. Договору встановлено, що при передачі товару постачальник зобовязаний одночасно з товаром передати покупцю наступні документи: документи, які підтверджують якість товару у відповідності з діючим законодавством України, які у відповідності з законодавством належать до передачі постачальником, а також інші документи передбачені законодавством (п.п. 2.6.2. Договору).

Покупець після приймання товару та необхідних документів зобовязаний провести оплату за товар в безготівковій формі шліхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 30 календарних днів з дня поставки. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, яка належить до сплати списується з балансового рахунку покупця на рахунок постачальника. У випадку, коли останній день строку випадає на вихідний, святковий, або інший неробочий день банкового закладу, днем виконання зобовязань є перший за ним робочий день (п. 3.1. Договору).

Якість товару, який поставляється по цьому договору, повинна відповідати інформації по такому товару, вказаній у супровідних документах та його упаковці (етикетці) (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору документи, які підтверджують якість товару, повинні бути передані постачальником при укладенні договору, або направлені разом з партією товару у відповідності з діючим законодавством України в оригіналах або копіях, засвідчених повноважною особою постачальника та засвідчених його печаткою або захищених копіях.

Якщо якість товару виявиться не відповідною стандартам, технічним умовам, іншій документації (зразкам) або умовам договору, а також при відсутності документів, які підтверджують якість товару, покупець в праві відмовитися від оплати виготовленого та поставленого товару, або вимогам безоплатного усунення постачальником недоліків товару, його упаковки (етикетки) на протязі 7 днів з моменту предявлення покупцем претензії по якості товару, що поставляється або виявлення відсутності документів підтверджуючих якість товару, за рахунок постачальника. Покупець може прийняти на зберігання цю продукцію при підтвердженні постачальником гарантійним листом приймання її 100% повернення. При цьому постачальник відшкодовує покупцеві додаткові витрати в порядку передбаченому п. 6.2. цього договору, а також витрати повязані з охолодженням товару, який вимагає спеціального температурного режиму зберігання (п. 4.4. Договору).

Пунктом 6.5. Договору встановлено, що приймання товару по якості проводиться в точній відповідності з стандартами, технічними умовами, іншими обовязковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, які посвідчують якість поставленого товару (сертифікат відповідності, посвідчення якості та т.п.). У разі відсутності вказаних документів або деяких з них покупець вправі не приймати поставлений товар, в разі приймання складається акт про фактичну якість товару та в акті вказується, які документи відсутні.

Приймання товару по якості здійснюється у відповідності з інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР від 25.04.1966р. № П-7. Покупець має право здійснювати виборчою (часткову) перевірку якості товару з розповсюдженням результатів перевірки будь-якої частини товару на всю партію товару (п. 6.7. Договору).

Виклик повноважного представника постачальника для участі в прийманні товару по кількості та якості не є обовязковим. Представник постачальника при знаходженні на РЦ покупця, повинен дотримуватися правила безпеки які встановлені регламентом даного обєкту. У випадку порушення правил безпеки представник постачальника на території РЦ покупця допускатися не буде (п. 6.8. Договору).

Відповідно до п. 6.9. Договору не залежно від перевірки якості товару, проведеної в строки, вказані в п. 6 Інструкції, вказаної в п. цього договору покупець має право актувати недоліки товару, якщо такі недоліки будуть виявлені, при підготовці товарів до роздрібної торгівлі або при різній продажі на протязі строку придатності, вказаного в п. цього договору. Акт про приховані недоліки товару повинен бути складений на протязі 5 днів по виявленню недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження товару на склад покупця, виявивши приховані недоліки.

Згідно п. 6.10. Договору про порушення постачальником умов цього договору відносно якості, асортименту, кількості, тари, упаковки товару покупець повідомляє постачальника на протязі 7 днів з моменту виявлення порушення.

У відповідності до п. 6.11. Договору покупець має право залучати третіх осіб (відповідні лабораторії, експертні організації) дослідження якості товару, який поставляється постачальником. Частота проведення дослідження не частіше 1 разу на місяць. У разі оплати покупцем вказаних досліджень постачальник зобовязаний компенсувати покупцеві вартість зазначених досліджень на протязі 7 банківських днів з моменту отримання вимоги покупця або компенсація здійснюється шляхом проведення заліку однорідних вимог. У випадку якщо в результаті лабораторних досліджень буде виявлено не відповідність якості продукції нормативним документам постачальник оплачує покупцю штрафну неустойку відповідно додатку №7, який є невідємною частиною цього договору. Також у випадку виявлення невідповідності якості товару покупець має право розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це постачальника. При цьому покупець не компенсує постачальнику витрати повязані з виготовленням упаковки (етикетки) товару, вартості, яка залишилась у постачальника упаковки (етикетки) товару виготовленої для поставки товару покупцю, а також вартість виготовленої продукції.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у випадку поставки товару неналежної якості, у тому числі поставки товару не відповідного вимогам покупця, вказаним в додатку № 1 до цього договору, постачальник зобовязаний замінити його на якісний товар на протязі 5 днів.

У випадку не заміни товару неналежної якості на якісний товар в строк, передбачений в п. 7.2. цього договору, постачальник зобовязаний сплатити покупцеві штрафне неустойку в розмірі 100% від вартості поставленого товару неналежної якості (п. 7.3. Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє на протязі 9 місяців (п. 10.1. Договору).

Пунктом 10.4. Договору встановлено, що у випадку, якщо не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії цього договору ні одна зі сторін не заявить про його припинення, то цей договорі вважається пролонгованим на той же термін та на тих же умовах.

Звертаючись до Приватного акціонерного товариства «ПРОФІ-ПАК» із позовом про стягнення 200 000,00 грн. штрафу за договором № 41007 від 01.03.2012р., позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору в частині поставки неякісного товару, оскільки за результатами проведених випробувань було виявлено не відповідність продукції вимогам нормативних документів та укладеного договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що акти про приховані недоліки товару позивачем не складалися, доказів відмови від цієї продукції та повернення її відповідачу відповідно до умов договору позивач не надав, а тому позивач не довів поставку продукції неналежної якості, що виключає його відповідальність у вигляді штрафу.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач пропустив шестимісячний трок на звернення з позовною заявою, оскільки позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів, що також є підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2014р. позивачем було замовлено у відповідача товар відповідної якості, поставлений відповідачем згідно з видатковою накладною № 1285 від 29.12.14р., а саме, пакет п/е 30х50 та пакет п/е 45х65 зі святковою символікою у кількості 862 500 штук на загальну суму 886 320,00 грн., що підтверджується ТТН № 2912-2 від 26.12.2014р. та податковою накладною на товар (а.с. 37-40).

Керуючись п. 6.11. Договору, позивач здійснив відбір зразків поставленого у грудні 2014р. товару, що підтверджується актом № ПР-38-40 від 12.01.2015р. (а.с. 42) (перші відбори проб були за участю представника ПАТ ПРОФІ-ПАК ОСОБА_6 за довіреністю (а.с. 41), та звернувся до Державного підприємства Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації з листом заявкою № КЯ-2015-004 від 13.01.2015р. (а.с. 43) для проведення випробувань продукції на відповідність продукції вимогам договору, визначеним у додатку №1, який є невідємною частиною до вказаного договору.

Згідно п.п. 4.1.-4.1.1.-4.1.4. Договору якість товару, який поставлявся по цьому договору повинен відповідати законам, підзаконним актам, а також вимогам, встановленим державними стандартами, встановленим державним стандартам та технічним вимогам, які діють в Україні, цим договором, а також заявці покупця та підтверджуються:

- сертифікатом відповідності;

- висновком державної санітарно-гігієнічної експертизи;

- якісним посвідченням;

- іншими передбаченими законодавством документами.

Відтак, обовязок Постачальника сплатити Покупцю штраф, передбачений п. 6 Додатку № 7 до Договору, виникає при невідповідності поставленої продукції нормативним документам.

Виготовлення поліетиленової продукції регулюється наступними нормативними документами:

- ГОСТ 10354-82. «ПЛЕНКА ПОЛИЗТИЛЕНОВАЯ. Технические условия»;

- ГОСТ 17035-86. «ПЛАСТМАССЬІ. Методы определения толщины пленок и

листов»;

- Технічні умови ТУ У 25.2.-1:2006 «Пакети з полімерних матеріалів для пакування промислової продукції та господарських потреб»;

- Інструкція про порядок і умови поставки, закладення, зберігання і відпуску плівки поліетиленової, затверджена наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 18.10.2010 року № 371.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведених досліджень, було виявлено не відповідність продукції вимогам нормативних документів та укладеного договору, що підтверджено відповідним протоколом випробувань № НОМЕР_1 від 23.01.2015р. (а.с. 46-49) та № НОМЕР_2 від 03.08.2015р. (а.с. 46-49).

Згідно зазначених висновків випробувань, єдиним відхиленням від загальних характеристик продукції, затверджених Додатком № 1 від 01.11.2013 року до Договору є товщина продукції: згідно додатку - для пакету розміром 30x50 см - 18 мкм, для пакету розміром 45x65см - 38 мкм, згідно висновків - 17-19 та 32-37 мкм. відповідно.

Відповідно до п. 3.4. ТУ У 25.2.-1:2006 «Пакети з полімерних матеріалів для пакування промислової продукції та господарських потреб» граничні відхилення від номінальної товщини плівки повинні бути у відповідності до розділу 1 ГОСТ 10354.

Згідно розділу 1 п.1.3. ГОСТ 10354-82. «ПЛЕНКА ПОЛИЗТИЛЕНОВАЯ. Технические условия» товщина плівки різних марок наведена в табл. 1. Згідно Таблиці 1 граничне відхилення від номінальної товщини плівки складає: для вищого сорту - ±20%, для першого сорту - ±30%.

Наведене відхилення повністю кореспондується з Інструкцією про порядок і умови поставки, закладення, зберігання і відпуску плівки поліетиленової, затверджена наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 18.10.2010 року № 371 (п. 2.2., Таблиця 1. Товщина плівки поліетиленової різних марок).

За таких умов, при номінальній товщині поліетиленового пакету 18 та 38 мкм., граничні відхилення повинні складати 14,4-21,6 та 30,4-45,6 мкм. відповідно, що перебуває в межах норми та не є порушенням стандартів, нормативних документів та умов договору.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

- пропорційного зменшення ціни;

- безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

- відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Приписами ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом (ч. 4 ст. 678 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Приписами ч. 1 ст. 269 Господарського кодексу України встановлено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 269 Господарського кодексу України передбачено, що у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6.9. Договору, незалежно від перевірки якості товару, проведеної в строки, вказані в п. 6 Інструкції, покупець має право актувати недоліки товару, якщо такі недоліки будуть виявлені, при підготовці товарів до роздрібної торгівлі або при різній продажі на протязі строку придатності, вказаного в п. цього договору. Акт про приховані недоліки товару повинен бути складений на протязі 5 днів по виявленню недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження товару на склад покупця, виявивши приховані недоліки.

Згідно п. 6.10. Договору про порушення постачальником умов цього договору відносно якості, асортименту, кількості, тари, упаковки товару покупець повідомляє постачальника на протязі 7 днів з моменту виявлення порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами на власний розсуд та з урахуванням власних інтересів, у розумінні п. 3 ст. 3 та ст. 627 Цивільного кодексу України, у вищезазначеному договорі поставки встановлено порядок проведення перевірки якості та кількості товару, який позивачем не дотримано.

Постановою Верховної ОСОБА_5 України від 12.09.1991р. "Про порядок дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" (1545-12) передбачено, що до прийняття відповідних актів України на її території застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Таким чином, і, оскільки у ст. 271 Господарського кодексу України передбачено, що Кабінет ОСОБА_5 України відповідно до вимог цього кодексу та інших законів затверджує Положення про поставки продукції виробничо технічного призначення та поставки виробів народного споживання, однак вказані документи ще не прийняті, при вирішенні спорів, пов'язаних з поставкою продукції і товарів господарським судам згідно Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.11.1993р. N 01-6/1205 (з наступними змінами) необхідно керуватися Положеннями про поставки продукції виробничотехнічного призначення і товарів народного споживання, стандартами, іншою обов'язковою для сторін нормативно-технічною документацією, Інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю П-6) та якістю (М П-7), а також договором.

Пунктом 9 Інструкції № П-7 встановлено, що акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, який виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами.

Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, яка виробляється послідовно двома або кількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки.

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну.

Якщо для участі в складанні акта викликається представник виробника (відправника), то до встановленого 5-денного терміну додається час, необхідний для його приїзду.

Акт про приховані недоліки товарів, гарантійний термін на які обчислюється з моменту їх роздрібного продажу, може бути складений також у період зберігання до продажу, незалежно від часу отримання товарів.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовці до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Згідно п. 14. Інструкції П-7 приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і т. п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла і в акті вказується, які документи відсутні.

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршенню її якості і змішуванню з іншого однорідної продукцією.

Одержувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі (п. 16 Інструкції П-7)

За результатами приймання продукції за якістю і комплектністю за участю представників, вказаних в п.п. 19 та 20 Інструкції П-7, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.

Акт має бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектністю.

В цьому акті відповідно до п. 29 Інструкції П-7 має бути зазначено, в тому числі, час початку та закінчення приймання продукції за якістю; висновок про характер виявлених недоліків та причину їх виникнення (п.п. б), ф) п. 29 Інструкції П-7).

отже, згідно з п. 9 Інструкції П-7 акт про приховані недоліки поставленої продукції має бути складений протягом пяти днів з дати їх виявлення, але не пізніше чотирьох місяців з дати надходження продукції на склад одержувача, якщо інші терміни не встановлені обовязковими для сторін правилами.

Проте, у порушення умов договору та вимог Інструкції, Акти про приховані недоліки товару позивачем не складалися, позивач не відмовився від цієї продукції та не повернув її відповідачу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В силу вказаної норми обовязок доведення обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Проте, протоколи випробувань № НОМЕР_1 від 23.01.2015р. (а.с. 46-49) та № НОМЕР_2 від 03.08.2015р. (а.с. 55-60) не є висновками для вирішення конфліктних ситуацій у судових органах, як належний документ судової експертизи, тобто, є неналежними доказами по справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимими доказами факту поставки товару неналежної якості відповідачем, і як слідство, відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу.

Доводи позивача щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо пропуску ним строку позовної давності, оскільки на його думку спір виник з приводу відшкодування збитків (штрафів), а не з приводу поставки товарів неналежної якості, а тому повинен бути застосований загальний строк позовної давності у три роки, є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно п. 8 ст. 269 ГК України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів. При цьому, необхідною умовою для задоволення позовних вимог про стягнення штрафу за поставку неясного товару є не тільки предявлення такого позову протягом 6 місячного строку з дня встановлення покупцем недоліків поставлених товарів, а й виявлення цих недоліків у встановленому порядку.

Оскільки позивач звернувся із позовом про стягнення штрафних санкцій внаслідок поставки продукції неналежної якості, строк позовної давності повинен обчислюватись саме у відповідності до п. 8 статті 269 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач довідався про порушення свого права з протоколів випробувань № НОМЕР_1 від 23.01.2015р. (а.с. 46-49) та № НОМЕР_2 від 03.08.2015р. (а.с. 55-60), а позов подано до суду 22.03.2016р., тобто, з порушенням строку.

При цьому, суд першої інстанції відмовив у позові саме з підстав недоведеності належними та допустимими доказами факту поставки продукції неналежної якості, що виключає застосування до нього відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Отже, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ»- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року у справі № 904/1985/16- залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.09.2016р.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя О.В.Чус