РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016Справа №910/10462/16
За позовом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний

центр проблем стандартизації, сертифікації та якості"

До Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

Третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву

Про стягнення 202 275, 55 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 1.4.-24/157 від 04.04.2016р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач); третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву про стягнення 202 275, 55 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 4384 від 27.07.2009р.

Ухвалою суду від 07.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/10462/16 та призначено розгляд на 11.06.2016р.

04.07.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі.

11.07.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав суду документи по справі та пояснення по справі, щодо задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Суд відклав судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представника відповідача на 19.08.2016р.

11.08.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду заяву про збільшення позовних вимог.

19.08.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі-третя особа) та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4384 від 27.07.2009р. (далі - договір оренди), згідно якого третя особа зобов`язалася передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежиле приміщення, площею 545,8 кв.м., що знаходиться на балансі позивача і розташоване за адресою: м.Київ, вул. Святошинська, 2.

На виконання умов договору третя особа передала відповідачу в оренду вказане майно, що підтверджується актами приймання - передачі від 31.01.2015р., 28.02.2015р., 31.03.2015р., 30.04.2015р., 30.06.2015р. Вказаними актами сторонами визначено суму за кожен місяць оренди.

Договір було укладено на 2 роки 11 місяців до 27.06.2012р. включно, з наступною пролонгацією відповідно до п. 10.4 договору.

Окрім того, між позивачем та відповідачем 30.03.2006р. було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача за енергоносії та комунальні послуги орендарю.

Орендна плата за договором оренди визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. та становить за базовий місяць оренди травень 2009р. згідно п 3.1 договору оренди - 20166,29 грн.

27.06.2012р. третя особа та відповідач підписали Договір № 4384/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4384 від 27.07.2009р.

Відповідно до п. 2 Договору № 4384/01 від 27.06.2012р., сторони домовились внести зміни до п. 3.1. Договору № 4384 від 27.07.2009р., орендна плата за договором оренди визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди травень 2012р. - 20476,68 грн., розмір орендної плати змінено відповідно до п.1 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та становить 26349,34 грн.

Згідно п. 3.3. договору орендна, плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6. договору - орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Зазначені зобов'язання відповідач виконував не своєчасно та в не повному обсязі сплачував орендну плату - передбачені в п.5.3 Договору, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю.

Пунктом 2.2.3. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача за енергоносії та комунальні послуги орендарю визначено, що орендар зобов'язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі у розмірі 698,44 грн. (в т.ч. ПДВ 116,40) на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.

В порушення умов договору оренди та договору комунальних послуг, відповідач не сплачував всі платежі на рахунок позивача, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 142 356,16 грн. - за договором оренди та 5 252,14 грн. за отримання енерго та водопостачання.

Згідно п. 3.7. Договору оренди, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та позивачу у визначеному в п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п.3.8. Договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач подав на розгляд суду позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 209 389,77 грн., з яких: за договором оренди № 4383 від 27.07.2009р. 142 356,16 грн. боргу, 4 500, 18 грн. - штрафу, 5 533,12 грн. - 3% річних, 11 194,86 грн. - інфляційні втрати; за договором про відшкодування витрат за енергоносії та комунальні послуги № 2970/1 від 30.03.2006р. 5 252,14 грн. - боргу, 367,64 грн. - штрафу, 153,41 грн. - 3% річних, 458,71 грн. інфляційних втрат та 3 140,85 грн. - судового збору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором найму (оренди).

Відповідно до п.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 5 ст. 759 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань за договором найму (оренди) доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги в частині стягнення за договором оренди № 4383 від 27.07.2009р. 142 356,16 грн. боргу, 4 500, 18 грн. - штрафу, 5 533,12 грн. - 3% річних, 11 194,86 грн. - інфляційні втрати; за договором про відшкодування витрат за енергоносії та комунальні послуги № 2970/1 від 30.03.2006р. 5 252,14 грн. - боргу, 984,27 грн. - пені, 367,64 грн. - штрафу, 153,41 грн. - 3% річних, 458,71 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача за договором оренди № 4383 від 27.07.2009р. 38 589,32 грн. - пені, проте суд вирішив здійснити перерахунок вказаної суми пені, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, враховуючи передбачений умовами договору розмір штрафних санкцій, а саме пені, проте розмір якої перевищує розмір встановлений законом, стягненню в примусовому порядку підлягає сума обмежена законодавством, в свою чергу умови договору зокрема в частині сплати штрафних санкцій у більшому розмірі є обов'язковими для сторін та можуть бути виконані в добровільному порядку.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" у п. 49 якого зазначено, що положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Сума пені, що підлягає стягненню з відповідача за розрахунком суду складає за договором оренди № 4383 від 27.07.2009р. 30418, 91 грн. - в межах строку встановленого законом (не більше ніж за 6 місяців)).

Внаслідок чого, суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача пропорційно розмір задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" (03115, м.Київ, вул. Святошинська, 2, ) за договором оренди № 4383 від 27.07.2009р.: 142 356 (сто сорок дві тисячі триста п'ятдесят шість) грн. 16 коп. - боргу, 30418 (тридцять тисяч чотириста вісімнадцять)грн. 91 коп. - пені, 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 18 коп. - штрафу, 5 533 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять три) грн. 12 коп. - 3% річних, 11 194 (одинадцять тисяч сто дев'яносто чотири) грн. 86 коп. - інфляційних втрат; за договором про відшкодування витрат за енергоносії та комунальні послуги № 2970/1 від 30.03.2006р.: 5252 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят дві) грн. 14 коп. - боргу, 984 (дев'ятсот вісімдесят чотири) грн. 27 коп. -пені, 367 (триста шістдесят сім) грн. 64 коп. - штрафу, 153 (сто п'ятдесят три) грн. 41 коп. - 3% річних, 458 (чотириста п'ятдесят вісім) грн. 71 коп. - інфляційних втрат, 3 018 (три тисячі вісімнадцять) грн. 29 коп. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 02.09.2016р.)

Суддя В.І.Мельник