КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"31" серпня 2016 р. Справа №925/487/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Коротун О.М.

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення господарського суду Черкаської області від 22.07.2016р. у справі №925/487/16 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домантівське"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Золотоніська районна державна адміністрація Черкаської області, Управління культури та взаємозв'язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації

про визнання поновленим договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст.94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п.3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. №7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

До поданої апеляційної скарги Скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. При цьому, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги Скаржник просить відстрочити сплату судового збору за апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.2016р. у справі №925/487/16. В обґрунтування свого клопотання Скаржник зазначив, що відповідно до затвердженого кошторису та плану асигнувань на 2016 рік станом на 01.06.2016р. у Скаржника кошти відсутні, майновий стан Скаржника не дозволяє йому на даний час сплачувати будь-які судові збори.

Разом з тим, Скаржником не подано суду жодних доказів, підтверджуючих неможливість сплати судового збору, зокрема довідка Державної казначейської служби України про відсутність у Скаржника коштів для сплати судового збору, про недостатність бюджетних асигнувань Скаржнику для сплати судового збору тощо.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що клопотання Скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недоведеним, тому не може бути задоволеним, а апеляційна скарга на рішення місцевого суду не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику на підставі п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи. Повне рішення повинно бути складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Згідно з ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення надсилаються сторонам, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Згідно з ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з абз.8 п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.11р. №7 клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

Згідно з ст.50 Господарського процесуального кодексу України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. Строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. В останньому випадку дію може бути вчинено протягом всього періоду. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Відповідно до ст.53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення було прийняте 22.07.2016р. та підписане 12.08.2016р., відповідно останнім днем подання апеляційної скарги є 22.08.2016р. Проте, як вбачається з поданої Відповідачем апеляційної скарги, остання була подана до господарського суду Черкаської області лише 25.08.2016р. з пропущенням строку на подання апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки установлений згаданою нормою Господарського процесуального кодексу України строк апеляційного оскарження є процесуальним, перебіг якого починається наступного дня після настання події, якою визначено його початок, а саме з дня підписання рішення, тому в разі його пропуску може бути відновлений на загальних підставах за клопотанням сторони.

Враховуючи те, що апеляційна скарга Відповідача подана з порушенням десятиденного строку, встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, без клопотання про відновлення пропущеного строку, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику на підставі п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи скаржника щодо непропущення ним строку на подання апеляційної скарги, тому що зазначений строк згідно з ст.93 Господарського процесуального кодексу України починає обчислюватись з дня підписання повного тексту рішення, а не з дня коли скаржник отримав повний текст рішення, а та обставина, що скаржник отримав копію рішення лише 16.08.2016р. є підставою для поновлення строку для подачі апеляційної скарги за клопотанням скаржника, яке до суду не подано.

Враховуючи викладене, дана апеляційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню Скаржнику на підставі п.3, 4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 94, 95, 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Повернути апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з доданими до неї документами без розгляду.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

О.М. Коротун