ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 серпня 2016 року Справа № 906/1376/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.
суддів Данилової М.В., Данилової Т.Б.
розглянувши касаційну скаргуСпільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 31.05.2016
у справі№ 906/1376/15 Господарського суду м. Києва
за позовомЗаступника прокурора Житомирської області в інтересах держави
до1.Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу", 2.Житомирської обласної державної адміністрації, 3.Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів 1.Державне агентство лісових ресурсів України, 2.Житомирське обласне управління лісового та мисливського господарства
провизнання незаконним розпорядження, визнання недійсним договору та зобов'язання повернути ділянку
В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору. Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду визначена у пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, що набрав чинність з 01.09.2015) і становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, Законом передбачено сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги і незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина. І в цій справі належний до сплати розмір судового збору за подання касаційної скарги має визначатися, виходячи із ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви про визнання незаконним та скасування частково розпорядження, визнання недійсним договору та зобов'язання повернути лісову ділянку.

У пункті 2.11. своєї постанови № 7 від 21.02.2013 Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснив, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Відповідно до п.п. 2, 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що була чинною на момент подачі позову) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати. При поданні касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Керуючись п.п. 2, 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", колегія дійшла висновку, що належна сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на ухвалені у цій справі судові рішення становить 4 384, 80 грн., з огляду на три вимоги немайнового характеру.

До касаційної скарги додано квитанцію № 16840827 від 17.06.2016 про сплату Спільним підприємством "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" судового збору у сумі 2 700, 00 грн., тобто, в меншому розмірі, ніж це встановлено Законом України "Про судовий збір". Таке порушення є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, за приписом частини четвертої статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

В пункті 61 постанови № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями) Пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі. Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, які беруть участь у справі, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України).

Колегією суддів встановлено, що до касаційної скарги Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" не додано доказів надсилання її копії третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державному агентству лісових ресурсів України та Житомирському обласному управлінню лісового та мисливського господарства, що підтверджується Актом Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 № 09-14/145/16.

Враховуючи, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку подання касаційної скарги колегією суддів не розглядається.

Керуючись статтями 86, 111, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 у справі № 906/1376/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя В. А. Корсак

Судді М. В. Данилова

Т. Б. Данилова