ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.08.16р. Справа № 904/5114/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у розмірі 79 287, 24 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність від 27.04.16р.;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №115/81 від 10.08.16р.;

- ОСОБА_4, довіреність №95/12 від 16.06.16р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду із позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) плату за користування вагонами у розмірі 79 287, 24 грн., нараховану позивачем внаслідок затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві вказує, що вагони затримувались на підходах до ст. Терни з причин, що не залежать від відповідача, а відтак підстави для стягнення з відповідача плати за користування вагонами, відсутні. Разом з тим, відповідач вказує, що ПАТ «Українська залізниця» на момент подання позову ще не є правонаступником ДП «ОСОБА_1 залізниця», оскільки його діяльність ще не припинено.

Ухвалою суду від 25.07.2016 року строк вирішення спору продовжено на 15 днів - до 01.09.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

21.09.2012 року між позивачем (далі - залізниця) та відповідачем (далі - власник колії), укладено договір №ПР/М-12-2/14-1438/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції ОСОБА_1 і Рядова ДП «ОСОБА_1 залізниця» (далі - Договір), відповідно до якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій ОСОБА_1 залізниці:

Терни стрілками №№2,4,6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_1;

Рядова стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. (п.1 Договору).

Відповідно до п.6 Договору вагони, що прибули на станцію ОСОБА_1 залізниці для ПрАТ «ПІВНГЗК» подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції ОСОБА_1, за вказівкою чергового по станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Вагони, що прибули на станцію Рядова ОСОБА_1 залізниці для ПрАТ «ПІВНГЗК» подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№3А,3Б, І, ІІ,4,5,VI, 7,8,9,10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Відповідно до п. 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії Власника.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер цеху, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше години до предявлення вагонів до здачі залізниці з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 25.02.99 №113 (п.8 Договору).

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 Договору).

Відповідно до пункту 15 Договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеним у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним перевезень вантажів залізничним транспортом України та повязані з ним послуги (Тарифного керівництва);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії згідно з діючим и нормативними документами.

Термін дії Договору - з 29.10.2012 року до 28.10.2017 року (пункт 20 Договору).

На виконання умов Договору залізницею було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПрАТ "Північний ГЗК". На шляху прямування дані вагони було затримано через зайнятість колій на станції призначення ОСОБА_1 з вини одержувача ПрАТ "Північний ГЗК", у звязку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою підїзну колію. Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, підписаних ПрАТ "Північний ГЗК" без заперечення.

Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення №835 від 23.12.2015 р. було надано через наявність на коліях станції призначення ОСОБА_1 неприйнятих ПрАТ "Північний ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу. За цим фактом станціями затримки Савро, у порядку передбаченому п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 100 від 23.12.2015 р., акти загальної форми ГУ-23 №№5270, 5271, 5272, 5273, 5278, 5279, 5282, 5283, 5288, 5290, 5291, 5292, 5293, 5294, 5298, 5303, 5304, 5305, 5306, 5307, 5311, 5314, 5315, 5319, 5320, 5321, 5323, 5325, 5326, 5330, 5333, 5334, 5336, 5337, 5338, 5339, 5342, 5343, 5344, 5346, 5348 та станцією призначення ОСОБА_1 вручено представнику ПрАТ "Північний ГЗК" повідомлення про затримку цих вагонів.

В пункті 5 Договору зазначено, що порожні вагони здаються на підїзну колію по інтервалам 2 години. Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Північний ГЗК" зареєстровані у Книзі повідомлень ф.ГУ-2. Тож, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, ПрАТ "Північний ГЗК" повинен був їх забрати на свою підїзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

У звязку з тим, що ПрАТ "Північний ГЗК" несвоєчасно вивільняв колії станції ОСОБА_1 від вантажу який прибув на його адресу, що спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобовязання за договором на перевезення по накладним та довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу ПрАТ "Північний ГЗК". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини ПрАТ "Північний ГЗК" була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

Таким чином, на підставі актів форми ГУ-23а та ГУ-23 станцією ОСОБА_1 розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостях плати ф.ГУ-46 №№ 31129538, 01019004, 01019001, 13019002, 01019003 на загальну суму 79 287, 24 грн. (з ПДВ), яку позивач просить стягнути з відповідача, що і стало причиною його звернення з даним позовом до суду.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача плати за користування вагонами підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положенням частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Статтями 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів , що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин , що залежать від вантажоодержувача, власника підїзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

За приписами пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Памяток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на підїзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із запереченням.

Також пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах до станції призначення вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання.

Відповідно до п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (див. пояснення поїзних диспетчерів). Даний висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в Листі від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14, що кореспондується з постановами ВГСУ по справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

Визначаючи правову позицію щодо зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача, через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, Вищий господарський суд України у вищезгаданому Листі зазначає, що у відповідних питаннях господарським судам слід керуватися п.8 Правил користування вагонами та контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника.

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під'їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення ОСОБА_1 актах загальної форми ф.ГУ-23, які відповідальними працівниками Відповідача підписано без заперечень.

Позивач у відповідності до п.5 Договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під'їзну колію відповідача вагони. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2.

За весь час затримки спірних вагонів з вини відповідача, підтвердженої актами ф. ГУ-23, залізницею було розраховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Переривши здійснені позивачем нарахування плати за користування вагонами, порушень в розрахунку вказаних нарахувань судом не встановлено.

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку відповідачем підписано із запереченням: "З нарахованою сумою не згодні. Вагони затримані на шляху прямування з причин, що не залежать від ПрАТ «Північний ГЗК».

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства " Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог та правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами і збір за зберігання вантажу.

Згідно ч.1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під'їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під'їзну колію.

Відповідач не надав доказів в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Суд також вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що на момент подання позову ПАТ "Українська залізниця" не є правонаступником ДП "ОСОБА_1 залізниця", з огляду на викладене нижче.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 було утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. Додатком 1 до названої Постанови КМУ затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство ОСОБА_1 залізниця ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця було затверджено Статут ПАТ Укрзалізниця. Відповідно до п.2 Статуту Товариство утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Пунктом 12 Статуту закріплено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 року відповідно до чинного законодавства відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (код ЄРДПОУ 40075815). До даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, увійшло й Державне підприємство ОСОБА_1 залізниця. Регіональна філія ОСОБА_1 залізниця () значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи - ПАТ Укрзалізниця.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу -підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи з положень п.2 ст.108 ЦК України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Згідно п.10 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/334 від 12.09.1996 (з відповідними змінами) у разі злиття, поділу, приєднання підприємств момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків до нових підприємств визначається, якщо інше не передбачене законом чи постановою про реорганізацію, днем підписання передаточного або розподільного акта чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто виключення його з державного реєстру.

18.08.2015 Міністерством інфраструктури України відповідно до ст.107 ЦКУ було затверджено Передавальний акт ДП ОСОБА_1 залізниця від 03.08.2015, відповідно до якого правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків ДП ОСОБА_1 залізниця після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ Укрзалізниця.

01.12.2015 року було складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона - ДП ОСОБА_1 залізниця - передала, друга сторона - ПАТ Укрзалізниця - прийняла майно станом на 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у т.ч. усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ Укрзалізниця.

Згідно витягу з протоколу №1 засідання ПАТ Укрзалізниця від 21.10.2015 датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ Укрзалізниця було визначено 01.12.2015.

Згідно п.2.1 Положення про регіональну філію ОСОБА_1 залізниця ПАТ Укрзалізниця - Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Товариства та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Межі Філії затверджуються рішенням правління Товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство Укрзалізниця стало правонаступником Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця в особі Регіональної філії ОСОБА_1 залізниця.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплата судових витрат, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, буд. 108; ) плату за користування вагонами у розмірі 79 287, 24 грн. (сімдесят дев'ять тисяч двісті вісімдесят сім грн. 24 коп.), 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписаний 05.09.2016р.