ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" серпня 2016 р.Справа № 916/1534/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСШОК";

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ"

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 11.08.2016р.

Від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙСШОК" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" про стягнення 27813,42грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.06.2016р. порушено провадження по справі № 916/1534/16.

У судовому засіданні 01.07.2016р. від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.07.2016р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 23.08.2016р.

Відповідач у судові засідання не зявився, про причини відсутності не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судових засідань належним чином шляхом надсилання ухвал суду на юридичну адресу, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

Враховуючи зазначене, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 15.08.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази, суд встановив:

03.06.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙСШОК" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" (Покупець) був укладений договір поставки № 03/06/13.

Згідно з п.1.1. договору № 03/06/13 Постачальник виставив Рахунок на оплату № 413 від 06.06.2013 р. та здійснив поставку Товару Покупцю на суму 25 300,00 грн. (Двадцять пять тисяч триста гривень 00 коп.) разом з ПДВ.

Згідно з п.2.4. договору № 03/06/13 Покупець здійснює оплату за Товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару.

Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" був наданий Гарантійний лист Вих. № б/н від 06.06.2013 р. в якому він просив відпустити зі складу партію Товару та гарантував оплату Товару у строки вказані в Договорі.

Датою поставки Товару згідно з п.4.6. договору № 03/06/13 є дата підписання представниками Сторін видатково-прибуткової накладної про прийняття Товару.

Видаткова накладна № 54330 на суму 25 300грн. підписана сторонами 10.06.2013 року.

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙСШОК" Покупець станом на 10 травня 2016 року сплатив лише 11 600,00 грн. з 25 300,00 грн., що повинен був сплатити Постачальнику. А отже, у Покупця перед Постачальником існує борг у розмірі 13 700,00 грн.

Претензію № 1 від 23.08.13р., Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" отримало 31.08.2013 року.

Претензію № 2 Вих. № 04/11/13 від 04.11.13р., Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" отримало 25.11.2013 року.

Як зазначає позивач, в порушення умов договору № 03/06/13 Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" не здійснило повну оплату за поставлений Товар.

Враховуючи те, що несплачена вартість Товару складає 13700 грн. позивач був змушений звернутися до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Крім того, у відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити з нього певну грошову суму. У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець погашав суму заборгованості частинами, а саме:

Дата погашення боргу:Сума погашення боргу в грн.:
28.08.132 500,00 грн.
Оплата після отримання Претензії № 1 від 23.08.13 р.:
26.09.132 500,00 грн.
Оплата після отримання Претензії № 2 від 04.11.13 р.:
18.04.141 000,00 грн.
06.02.15300,00 грн.
13.02.15300,00 грн.
23.02.15300,00 грн.
03.03.15300,00 грн.
10.03.15300,00 грн.
16.03.15300,00 грн.
23.03.15300,00 грн.
30.03.15300,00 грн.
14.04.15500,00 грн.
20.04.15400,00 грн.
27.04.15300,00 грн.
12.05.15500,00 грн.
25.05.15500,00 грн.
15.06.15500,00 грн.
26.06.15500,00 грн.
Погашенням заборгованості Покупець вчинив активні дії, що підтвердили визнання ним боргу. Тим самим відбулося переривання перебігу позовної давності відповідно до ч.1. ст. 264 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 6.4. Договору Сторони домовились збільшити позовну давність, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), шляхом встановлення її тривалості у три роки (згідно з ч. 1. ст. 259 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.5. договору № 03/06/13 за порушення грошових зобовязань Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період не сплати зобовязань, від суми невиконаного грошового зобовязання за кожен день порушення виконання.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Стаття 550 Цивільного кодексу України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязань.

Нарахування пені за Видатковою накладною № 54330 від 10.06.2013 р. відповідно до умов п.2.4. договору почалось з 11 липня 2013 року та складає 900,45грн. Господарський суд Одеської області перевіривши розрахунок вважає його вірним, виконаним з дотриманням вимог ч. 6. ст.232 ГК України, а тому дана сума підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ".

Згідно з п.6.6. договору № 03/06/13 за порушення строків оплати зазначених в Розділі 2 Договору на строк більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмір 3 (трьох) % від вартості несвоєчасно сплаченого Товару. Нарахування штрафу відповідно до умов п. 6.6. Договору почалось з 10.08.2013 р., станом на 10.05.2016 р. штраф становить 411,00 грн. (411,00 грн. = 13 700,00 грн. (сума боргу) :100*3)

Згідно з п.6.1. договору № 03/06/13 Сторона, яка порушила господарське зобовязання, визначене договором та/або чинним законодавством України, зобовязана відшкодувати завдані збитки стороні, чиї права або законні інтереси якої порушено. Згідно з п.6.2. Договору склад та розмір відшкодування збитків визначається сторонами за правилами, встановленими цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2. ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат за період з липня 2013р. по квітень 2016р. (включно) у розмірі 11636,53грн. вважає його вірним, виконаним з дотриманням вимог чинного законодавства України а тому дана сума підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ".

Що стосується розрахунку 3% річних, суд зазначає, що позивачем не було враховано 366 днів у 2016р., а тому за період з 11.07.2013р. по 10.05.2016р. стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" підлягає сума грошових коштів за розрахунком господарського суду Одеської області а саме 1165,04грн.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, визначений один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору. При цьому не має значення, які це умови - істотні, або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов'язковою для сторін та є критерієм належності виконання.

Отже, враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙСШОК" надало суду належні та допустимі докази, які б підтверджували факт поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ", що в свою чергу є доказом належного виконання зобовязань зі сторони позивача, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Відповідно до приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 та ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВЕЛЛА-ЮГ" (65013, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Чорноморського козатства, будинок 80 ідентифікаційний код юридичної особи 37169723) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСШОК" (02140, м. Київ, вул. Л. Руденко, будинок 6-А ідентифікаційний код юридичної особи 35030678) суму 13 700,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.) основного боргу; 900,45 грн. (девятсот гривень 45 коп.) пені; 411,00 грн. (чотириста одинадцять гривень 00 коп.) штрафу; 11 636,53 грн. (одинадцять тисяч шістсот тридцять шість гривень 53 коп.) інфляційних втрат; 3 % річних у розмірі 1 165,04 грн. (одна тисяча сто шістдесят пять гривень 04 коп.), а всього стягнути 27 813,02 грн. (Двадцять сім тисяч вісімсот тринадцять гривень 02 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378грн. (Тисячу триста сімдесят вісім гривень.)

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.08.2016р.

Суддя О.Ю. Оборотова