УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.08.2016Справа № 910/14880/16

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Концерну радіомовлення радіозв'язку та телебачення /Концерн РРТ/ в особі Тернопільської філії Концерну Радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіо Тернопіль"

про стягнення 1 799,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення радіозв'язку та телебачення /Концерн РРТ/ в особі Тернопільської філії Концерну Радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіо Тернопіль" про стягнення 1799,39 грн. за телекомунікаційні послуги.

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви б/н б/д та доданих до неї документів надані фіскальний чек № 6516 від 11.08.16 р. про відправлення рекомендованого поштового відправлення № 641 адресату: ТЗОВ Радіо Тернопіль, 04119 Київ, а також опис вкладення у цінний лист № 483, датований 11.08.16 р. на ім'я: ТОВ "Радіо Тернопіль", 04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 15 корпус А, офіс 127.

При цьому за результатами вивчення позовних матеріалів судом встановлено, що номер рекомендованого цінного листа, вкладення до якого зазначені у вказаному описі від 11.08.16 р., не відповідає номеру відправлення, зазначеного в фіскальному чеку № 6516 від 11.08.16 р., поданому позивачем до суду в якості доказів відправки позовної заяви відповідачеві.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 4-2 ГПК України господарський суд зобов'язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов'язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію цього суду, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, § 63). Тобто, невід'ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявних у матеріалах позовної заяви фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копій позовної заяви та доданих до неї документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на розбіжності в змісті наявних документів, зазначені фіскальний чек № 6516 від 11.08.16 р., а також опис вкладення у цінний лист із зазначенням переліку документів, датований 11.08.16 р., не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження відправлення відповідачеві копій позовної заяви б/н б/д і всіх доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві позовної заяви і доданих до неї документів, позивачем не надано.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя Селівон А.М.