ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2016 року Справа № 904/2582/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів Герасименко І.М., Сизько І.А.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- представник, довіреність № 04-01/2500 від 10.08.2016 р.,

від відповідача: не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгової фірми "Мікомп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016р. у справі №904/2582/16

за позовом департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради, м.Дніпродзержинськ

до товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгової фірми "Мікомп", м.Дніпродзержинськ

про стягнення 1 176 670грн.34 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016р. у справі №904/2582/16 (суддя Дубінін І.Ю.) позов департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради задоволено частково, з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) зовнішньо-торгової фірми "Мікомп" на користь позивача стягнуто 991488грн.22коп. основного боргу, 154562грн.05коп. пені та 12583грн.48коп. втрат від інфляції, в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо порушення відповідачем зобов"язань за договором оренди цілісного майнового комплексу від 23.09.2014р. в частині своєчасної оплати оренди приміщення;

- при відмові в задоволенні решти позовних вимог господарський суд зазначав, що при розрахунку сум пені та втрат від інфляції позивачем допущені арифметичні помилки;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ зовнішньоторгова фірма "Мікомп" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про укладення сторонами 23.09.2004р. договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Кінотеатр ім.Т.Г.Шевченка" строком по 23.09.2014р., п.2.4 якого передбачено порядок повернення орендованого майна та складання акта приймання-передачі, про те, що майно, передане в орендне користування за актом прийому-передачі від 23.09.2004р. не поверталося з користування товариства позивачу, протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору від 23.09.2004р. від позивача не надходила заява про припинення або зміну умов договору оренди, про те, що орендар продовжив користуватися приміщенням після закінчення строку дії договору, а орендодавець приймає платежі за користування ним, у зв"язку з чим, договір вважається продовженим на той самий термін, про те, що орендар до цього часу сплачує орендну плату в сумі 8360грн., визначену цим договором, про те, що за договором від 23.09.2014р. акт приймання-передачі майна не складався, про те, що господарським судом не було досліджено питання по наявності такого акта та чи передавався об"єкт оренди відповідачу, про те, що у зв"язку з тим, що відповідне майно відповідачу не передавалося він не може сплачувати орендну плату за договором від 23.09.2014р., а також про те, що у справі господарського суду №904/5529/15 оскаржується пункт 3.2 договору від 23.09.2014р., яким встановлена ціна оренди та оскаржується оцінка об"єкта оренди, що безпосередньо впливає на розмір орендної плати по договору, вказана справа є пов"язаною з цією справою і це свідчить про наявність підстав для зупинення розгляду даної справи до вирішення справи №904/5529/15;

- 16.08.2016р. представник скаржника в судове засідання не з"явився, на адресу апеляційного суду скаржником направлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з перебуванням його представників у відпустках;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди від 23.09.2004р. не відмовився від пролонгації, погодився з умовами договору на новий термін та підписав його, наміру повертати майно не мав, акт приймання-передачі будівлі не підписувався та орендар продовжує користуватися майном, на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2015р. у справі №904/3431/15 позов департаменту був задоволений і з відповідача була стягнута орендна плата по договору від 23.09.2014р. за період жовтень 2014р. березень 2015р., однак, відповідач в порушення умов договору продовжує не сплачувати орендну плату чим порушує права орендодавця та спричиняє шкоду міському бюджету;

- позивачем заявлено клопотання вважати належною назву останнього департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам"янської міської ради у зв"язку із внесенням змін до установчих документів департаменту рішенням міської ради від 29.07.2016р. №322-09/VІІ щодо зміни назви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2014р. департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради (орендодавцем) та ТОВ зовнішньо-торговою фірмою "Мікомп"(орендарем) укладено договір, на підставі якого орендодавець зобов"язався передати, а орендар взяти у строкове платне користування комунальне нерухоме майно цілісний майновий комплекс, розташований у м.Дніпродзержинську, проспект Леніна, 42А, вартість якого визначена у звіті про оцінку і становить 4106927грн..

Згідно з п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном на термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та складання акта приймання-передачі майна.

Відповідно до п.3.2 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради і становить без податку на додану вартість за базовий місяць розрахунку: за вересень 2014р. 52161грн.26коп. з урахуванням індексу інфляції за 08 місяць 2014р. 1.008. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2014р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень 2014р..

В п.3.4 договору сторонами узгоджено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п.3.7 договору орендна плата перераховується до міського бюджету:

1) не пізніше останнього дня місяця, за який здійснюється нарахування, в разі відсутності індексу інфляції за розрахунковий місяць перерахування здійснюються в сумі орендної плати, визначеної в попередньому місяці та до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим перераховується скоригована частина суми орендної плати, визначена з урахуванням офіційно опублікованого індексу інфляції за розрахунковий місяць;

2) сума заборгованості по орендній платі, яка виникла на перше число місяця, слідуючого за розрахунковим підлягає коригуванню на індекс інфляції.

П.3.8 договору встановлено, що орендна плата, яка перераховується пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожній день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п.10.1 договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 24.09.2014р. по 23.08.2017р. включно.

Матеріали справи свідчать також і про те, що в порушення умов укладеного договору відповідач протягом квітня 2015 лютого 2016р. своєчасно не перераховував орендну плату за ставкою, встановленою п.3.2 договору.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість по орендній платі дорівнює 991488грн.22коп..

Вказана сума заборгованості визначена позивачем з урахуванням щомісячних проплат відповідачем орендної плати в сумах по 8360грн..

У зв"язку з неповним та несвоєчасним перерахуванням відповідачем орендної плати позивач нарахував пеню в сумі 154640грн.66коп.. Розрахунок пені виконано позивачем окремо по заборгованості за кожний місяць спірного періоду у межах шестимісячного строку.

Також, позивачем нараховані втрати від інфляції в сумі 30541грн.46коп. окремо по заборгованості за кожний місяць періоду квітня листопада 2015р.. Кінцевою датою нарахування втрат від інфляції за цей період є 01.12.2015р..

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобовязань за договором оренди цілісного майнового комплексу від 23.09.2014р. в частині повного та своєчасного перерахування позивачу орендних платежів та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 991488грн.22коп. та пені в сумі 154562грн.05коп..

Одночасно колегія суддів погоджується з перерахунком господарським судом суми пред"явленої до стягнення пені внаслідок виявлення арифметичних помилок, допущених позивачем.

Між тим, в п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язнь" зазначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, у даному випадку, втрати від інфляції внаслідок неповної сплати орендних платежів за квітень 2015р. мають бути нараховані з 01.06. по 01.12.2015р., за травень 2015р. з 01.07 по 01.12.2015р., за червень 2015р. з 01.08. по 01.12.2015р., за липень 2015р. з 01.09. по 01.12.2015р., за серпень 2015р. з 01.10. по 01.12.2015р., за вересень 2015р. з 01.11. по 01.12.2015р.. Загальна сума втрат від інфляції за ці періоди дорівнює 9289грн.34коп..

Тому позовні вимоги у вказаній частині є також обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У цьому зв"язку рішення в цих частинах слід залишити без змін.

Підстави для нарахування втрат від інфляції за жовтень, листопад 2015р. відсутні, оскільки, як зазначено вище, кінцевою датою відповідного періоду позивач визначив 01.12.2015р. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення втрат від інфляції за жовтень, листопад 2015р. слід відмовити, а рішення господарського суду в цій частині скасувати.

Доводи скаржника визнані колегією суддів безпідставними.

Так, ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На виконання наведених процесуальних норм скаржником не доведені обставини користування ним будь-яким іншим майном, ніж тим, що являється предметом договору оренди цілісного майнового комплексу від 23.09.2014р., належні та допустимі докази в обґрунтування цих обставин не представлені.

Посилання скаржника на сплату ним орендної плати за майно, яке було передано за договором від 23.09.2004р., який є продовженим колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015р. у справі №904/10412/14 договір від 23.09.2014р. визнано дійсним з моменту укладення.

Доводи скаржника про наявність підстав для зупинення провадження у справі до розгляду пов"язаної з нею справи №904/5529/15 про визнання п.3.2 договору від 23.09.2014р. та оцінки майна недійсними є необґрунтованими тому, що після прийняття господарським судом рішення у справі №904/5529/15 скаржник не позбавлений права на звернення до господарського суду з заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Клопотання скаржника про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

В п.п.3.9.2 п.3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

При зверненні з клопотанням скаржником не доведені обставин щодо неможливості розгляду справи без участі представника товариства.

Матеріали справи свідчать також і про те, що рішенням Кам"янської міської ради від 29.07.2016р. №322-09/VII замінено назву департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради на департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам"янської міської ради.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим задовольнити клопотання позивача та замінити його назву.

Керуючись ст.ст.101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- замінити позивача по справі департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради на департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам"янської міської ради;

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016р. у справі №904/2582/16 скасувати частково;

- прийняти нове рішення;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгової фірми "Мікомп" на користь департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам"янської міської ради 991488грн.22коп. основного боргу, 154562грн.60коп. пені, 9289грн.34коп. втрат від інфляції та 17330грн.10коп. витрат по сплаті судового збору, видати наказ;

- в решті в позові відмовити;

- стягнути з департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам"янської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгової фірми "Мікомп" 351грн.95коп. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 18.08.2016р.