ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р.Справа № 922/2559/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер-Пак", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво Фоліо", м. Харків
про стягнення 64352,06 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю від 27.05.2014

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Мастер-Пак" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ТОВ "Видавництво Фоліо" (відповідач), заборгованість з орендної плати в сумі 43560 грн., заборгованість з інших платежів в сумі 14757,24 грн., пеню від розміру орендної плати в сумі 2277,97 грн., інфляційне збільшення боргу із сплати орендної плати в сумі 2042,95 грн., проценти від розміру орендної плати в сумі 682,04 грн., пеню від розміру інших платежів в сумі 196,52 грн., інфляційне збільшення боргу із сплати інших платежів в сумі 648,66 грн., проценти від розміру інших платежів в сумі 186,68 грн., всього стягнути 64352,06 грн.

Ухвалою суду від 03 серпня 2016 року було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 29 серпня 2016 року.

Позивач надав суду пояснення по справі (вх. №28180 від 29.08.2016), які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав. Ухвала про порушення провадження у справі, яка направлялася на адресу відповідача АДРЕСА_1, повернулася до суду 15 серпня 2016 року без доказів вручення відповідачу з поштовою відміткою "за закінченням строку зберігання".

Судом перевірено адресу відповідача, згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 02.08.2016 року, місцезнаходження відповідача - АДРЕСА_1 та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

29.01.2015р. між ТОВ «Мастер-Пак» (Суборендодавець, позивач по справі) та ТОВ "Видавництво Фоліо" (Суборендатор, відповідач по справі) було укладено договір суборенди №13 нежитлових приміщень (Договір), розташованих в будівлі В-5 за адресою: м. Дергачі, вул. Леонова, 1, строком до 31.12.2015р.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється Договором найму.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що Суборендар зобов'язаний здійснювати платежі, передбачені даним Договором:

орендна плата - попередня оплата до 01 числа поточного місяця;

інші платежі - до 10 числа місяця, що йде за поточним.

Відповідно 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Видавництво Фоліо» фактично були повернуті приміщення лише 29.02.2016р., що підтверджується актом повернення нежитлових приміщень із суборенди.

Як вказує позивач в своїй позовній заяві, та, що не було спростовано відповідачем по справі, протягом строку дії Договору Суборендар взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, порушуючи строки оплати. Орендна плата та інші платежі за січень та лютий 2016р. відповідачем оплачені не були.

Під час розгляду справи, судом було встановлено, що заборгованість з орендної плати за січень 2016 р. складає 21780 грн., заборгованість з орендної плати за лютий 2016 р. складає 21780 грн., заборгованість із сплати інших платежів за січень 2016 р. складає 8603.60 грн., заборгованість із сплати інших платежів за лютий 2016р. складає 6153.64 грн., загальний розмір заборгованості з орендної плати складає 43560 грн., загальний розмір заборгованості з інших платежів складає 14757.24 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, статті 1 та 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань чітко встановлюють, що розмір пені за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 10.2 Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату орендних платежів та інших платежів, передбачених цим Договором, Суборендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НВУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити кредитору суму грошового боргу з урахуванням індексів інфляції та 3% річних.

Судом було перевірено правильність розрахунку пені, річних та інфляційних витрат, зробленого позивачем, та встановлено, наступне.

Відповідно пункту 3.3 Договору Суборендар зобов'язаний сплачувати платежі, визначені цим договором : орендну плату - попередня оплата до 01 числа поточного місяця; інші платежі - до 10 числа місяця, що йде за поточним.

Нараховування пені щодо несвоєчасної оплати орендної плати здійснено з 02 числа відповідного поточного місяця.

Нараховування пені щодо несвоєчасної оплати інших платежів здійснено з 11 числа місяця, що йде за поточним.

Розрахунок інфляційного збільшення розміру орендної плати та 3% річних у зв'язку із її несвоєчасною оплатою здійснено з 02 числа відповідного поточного місяця.

Розрахунок інфляційного збільшення розміру інших платежів та 3% річних у зв'язку із їх несвоєчасною оплатою здійснено з 11 числа місяця, що йде за поточним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що пеня, річні та інфляційні витрати нараховані позивачем вірно.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст. ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Фоліо» (61072, АДРЕСА_2, , р/р 260023203 ВАТ «Мегабанк», МФО 351629, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Пак» (61125, м. Харків, вул. Катерининська (Примакова), 46, , р/р 2120 у ХОД "ОСОБА_3 Аваль", м. Київ МФО 380805) заборгованість з орендної плати в сумі 43560 грн., заборгованість з інших платежів в сумі 14757,24 грн., пеню від розміру орендної плати в сумі 2277,97 грн., інфляційне збільшення боргу із сплати орендної плати в сумі 2042,95 грн., проценти від розміру орендної плати в сумі 682,04 грн., пеню від розміру інших платежів в сумі 196,52 грн., інфляційне збільшення боргу із сплати інших платежів в сумі 648,66 грн., проценти від розміру інших платежів в сумі 186,68 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_1