ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.16р. Справа № 904/5561/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 8732грн.94коп., 320грн.69коп. пені, 3% річних в розмірі 226грн.20коп. та 1953грн.33коп. інфляційної складової.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. №10 від 15.02.2016р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 8732грн.94коп., 320грн.69коп. пені, 3% річних в розмірі 226грн.20коп. та 1953грн.33коп. інфляційної складової.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання та пари №5059 від 15.10.2007р., в частині розрахунків за поставлену теплову енергію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 27.07.2016р. та 16.08.2016р.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2016р., 27.07.2016р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. - 50).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 16.08.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 16.08.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

15.10.2007р. між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - постачальник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - споживач) підписаний договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання та пари №5059 (далі - договір). Відповідно до умов зазначеного договору постачальник відпускає споживачеві теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Об'єктом опалення, згідно додатків до договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №5059 від 15.10.2007р., є нежитлове приміщення за адресою м. Кривий Ріг, вул. Олейникова, буд. 26, прим. 3. Вказана будівля належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується договором купівлі - продажу від 14.07.2004р. та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №65901347 від 16.08.2016р.

Згідно з пунктом 2.1 договору облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності.

Відповідно до пункту 3.1 договору оплата за отриману теплову енергію проводиться споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим.

На приміщення по вул. Олейникова, буд. 26 встановлений прилад обліку теплової енергії з 27.05.2015р. Кількість теплової енергії, що зафіксоване приладом обліку, розподіляється пропорційно проектним навантаженням усіх споживачів, які підключенні до даного приладу. Проектне теплове навантаження визначається пропорційно займаної площі. Загальне навантаження по приладу складає : Qгод = 0.1083Гкал. По договору №5059 (по об'єкту - нежитлове приміщення за адресою м. Кривий Ріг, вул. Олейникова, буд. 26, прим. 3) Qгод. = 0,0022Гкал.

Як вбачається з матеріалів справи, для Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1 були встановлені наступні тарифи на теплову енергію: за період з 01.07.2014р. по 30.11.2014р. тариф за 1 Гкал 1294,70 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРКП №683 від 13.06.2014р. для потреб інших споживачів), за період з 01.12.2014р. по 28.02.2015р. тариф за 1 Гкал 1555,38 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКДРЕКП № 489 від 28.11.14р. для потреб інших споживачів); за період з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. тариф за 1 Гкал 2235,73 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКДРЕКП № 410 від 27.02.15 р. для потреб інших споживачів); за період з 01.04.2015р. по 30.04.2015р. тариф за 1 Гкал 1924,87 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКДРЕКП № 1088 від 31.03.15 р. для потреб інших споживачів); за період з 01.05.2015р. по 31.10.2015р. тариф за 1 Гкал 1839,26 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКДРЕКП № 1438 від 30.04.15 р. для потреб інших споживачів), за період з 01.11.2015р. по 31.01.2016р. тариф за 1 Гкал 1771,62 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКДРЕКП № 2690 від 29.10.15 р. для потреб інших споживачів); за період з 01.02.2016р. по теперішній час тариф за 1 Гкал 1703,53 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКРЕКП № 54 від 28.01.16 р. для потреб інших споживачів).

Пунктом 3.3 договору передбачена сплата відповідачем пені за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення сплати.

Пунктом 3.4 договору визначено, що споживач здійснює передплату в грошовій формі, в розмірі планового місячного споживання в термін до 20-го числа кожного місяця.

За приписами пункту 6.1 договору, він діє з 15.10.2007р. по 15.10.2008р. та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку дії договору, жодна із сторін не надасть заяву про відмову від цього договору чи його перегляду.

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони мали намір припинити дію договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №5059 від 15.10.2007р. За таких обставин, суд дійшов висновку, що договір був чинним на момент виникнення спірних відносин.

На виконання умов договору позивач за період з 01.10.2014р. по 11.03.2016р., надав відповідачу послуги за договором на загальну суму в розмірі 8732грн.94коп., що підтверджується рахунками - фактурами за визначений період (а.с. 26-36).

Відповідач належним чином своїх зобов'язань з оплати отриманої теплової енергії не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 8732грн.94коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 8732грн.94коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач на підставі пункту 3.3 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 15.12.2015р. по 10.05.2016р. в розмірі 320грн.69коп.

Дослідивши розрахунок пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 320грн.69коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 1953грн.33коп. за загальний період з грудня 2014р. по квітень 2016р. та 3% річних в розмірі 226грн.20коп. за загальний період з 15.11.2014р. по 10.05.2016р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 1953грн.33коп. та 3% річних в розмірі 226грн.20коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 8732грн.94коп., 320грн.69коп. пені, 3% річних в розмірі 226грн.20коп. та 1953грн.33коп. інфляційної складової.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1; місце проживання: 50002, Дніпропетровська область, м. Криви Ріг, вул. Балхаська, буд. 51а) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (ідентифікаційний код: 03342184; місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9) суму основної заборгованості у розмірі 8732грн.94коп., пені у розмірі 320грн.69коп., інфляційної складової в розмірі 1953грн.33коп., 3% річних у розмірі 226грн.20коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1378грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 16.08.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 22.08.2016р.

Суддя ОСОБА_3