ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2016 р.Справа № 922/2531/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон", м.Київ,
до Національного юридичного університету імені ОСОБА_1, м.Харків,
про та зустрічним позовом до про визнання недійсним договору Національного юридичного університету імені ОСОБА_1, м.Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон", м.Київ, розірвання договору
за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 (довіреність № 1225 від 25.07.2016р.);

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 (довіреність № 125-0101-1317 від 08.08.2016р.);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" 01.08.2016р. звернулось до господарського суду з позовною заявою до Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 про визнання недійсним укладеного між сторонами Договору про закупівлю послуг № 65 від 30.05.2016р.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2016р. до спільного розгляду з вищевказаним позовом в межах провадження у справі № 922/2531/16 було прийнято зустрічну позовну заяву Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" про розірвання Договору про закупівлю послуг № 65 від 30.05.2016р.

Також 10.08.2016р. судом було прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" про доповнення первісних позовних вимог вимогою про стягнення з Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 заборгованості за надані в липні 2016 року послуги в сумі 270001,60 грн.

23.08.2016р. до канцелярії господарського суду надійшов відзив Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон", в якому відповідач проти первісних позовних вимог заперечує, посилаючись на дані, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно яких ОСОБА_4 має право з 25.05.2015р., у тому числі на дату укладення спірного Договору про закупівлю від 30.05.2016р. № 65, вчиняти від імені юридичної особи правочини без довіреності, у тому числі підписувати договори. Будь-яких обмежень щодо представництва від імені юридичної особи щодо ОСОБА_4 в реєстрі не міститься. Договірні зобовязання за Договором про закупівлю послуг № 65 від 30.05.2016р. в липні 2016 року на суму 270001,60 грн. виконані в повному обсязі, претензій щодо якості послуг університет не заявляв; акт приймання-передачі послуг № 105 від 31.07.2016р. підписаний з боку університету на суму 270001,60 грн. та направлений на адресу позивача.

Також 23.08.2016р. до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" на зустрічний позов Національного юридичного університету імені ОСОБА_1, в якому відповідач за зустрічним позовом проти зустрічного позову заперечує на підставі того, що виконання рішення Антимонопольного комітету України № 198-р від 12.04.2016р., яким ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення торгів, зупинено, у зв'язку з його оскарженням, на підставі ухвали Господарського суду м.Києва від 18.04.2016р. по справі № 910/6796/16р., а тому дане рішення не може створювати правових наслідків, передбачених Законом України "Про захист економічної конкуренції".

У судовому засіданні, яке відбулося 25.08.2016р., представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підтримав первісні позовні вимоги, з урахуванням внесених доповнень; проти зустрічних позовних вимог заперечував повністю.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) підтримала зустрічні позовні вимоги; проти первісного позову заперечувала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

30.05.2016р. за результатами проведеної процедури закупівлі відкритих торгів, відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель" (зі змінами) від 10.04.2014р. № 1197-VІІ, між Національним юридичним університетом імені ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" було укладено Договір про закупівлю послуг № 65.

Згідно п. 1.1. зазначеного Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Національний юридичний університет імені ОСОБА_1 (замовник) доручив, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" (виконавець) зобов'язався надавати цілодобово за плату послуги, пов'язані з особистою безпекою, код за ДК 016:2010 - 80.10.1 (охоронні послуги, код за ДК 021:2015 - 79710000-4), (послуги охоронників) на обєктах замовника в м.Харкові, наведених у Додатку 1, за цінами, які зазначені у розрахунку вартості послуг, наведеному в Додатку 2, що є невідємною частиною цього Договору, а замовник зобовязався сплатити отримані послуги на умовах, визначених цим Договором.

Термін надання послуг: липень-грудень 2016 року (п. 2.3 Договору).

Відповідно до протоколу оцінки пропозицій учасників процедури закупівлі послуг, пов'язаних з особистою безпекою № 6/3 від 04.05.2016р., найбільш економічно вигідною пропозицією конкурсних торгів була визнана пропозиція ТОВ "Агенство безпеки "Легіон", яка і була акцептована відповідно до протоколу № 7/3 від 04.05.2016р.

Суд встановив, що за правовою природою вищевказаний Договір є договором охорони.

Відповідно до ст. 978 Цивільного кодексу України, за договором охорони охоронець, який є субєктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Умови набрання Договором чинності визначені у п. 10.1. Договору, за яким Договір набирає чинності з дати його підписання та діє з 00 годин 00 хвилин 01.07.2016р. по 24 годину 00 хвилин 31.12.2016р., а в частині грошових зобовязань при наявності фінансування - до повного розрахунку.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" з 00 годин 00 хвилин 01.07.2016р. приступило до виконання зобовязань, а саме надання послуг, пов'язаних з особистою безпекою на обєктах відповідача в м.Харкові, згідно Додатку № 1 до Договору. Тобто, Договір набрав чинності 01.07.2016р.

Судом також встановлено, що Договір виконується виконавцем належним чином. Так, в липні 2016 року ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" надало замовнику послуг на суму 270001,60 грн., в тому числі ПДВ та предявило Національному юридичному університету імені ОСОБА_1 два підписаних зі свого боку акту приймання - передачі наданих послуг в липні 2016 року послуг.

Після отримання акту приймання-передачі наданих послуг у замовника на підставі п. 6.1.2. Договору виникло зобовязання його підписати. Згідно п.6.1.2. Договору замовник зобовязаний прийняти надані послуги та підписати акти приймання-передачі наданих послуг протягом 5 днів з дати їх одержання.

Національним юридичним університетом імені ОСОБА_1 надано суду копію Акту приймання-передачі наданих у липні 2016 року послуг № 105 від 31.07.2016р., з якої вбачається, що даний акт був підписаний замовником без будь-яких зауважень з приводу обсягу наданих послуг та їх якості.

Таким чином, ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" виконало свої договірні зобов'язання у липні 2016 року в повному обсязі.

Проте, надані в липні 2016 року послуги на суму 270001,60 грн. в порушення п. 6.1.2. Договору замовником не оплачені, внаслідок чого станом на момент розгляду спору у відповідача перед позивачем за первісним позовом існує заборгованість на суму 270001,60 грн.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги в частині стягнення з Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 270001,60 грн. за надані в липні 2016 року послуги є законним та обґрунтованими.

Дослідивши доводи позивача за зустрічним позовом, суд встановив, що підставою для розірвання спірного Договору Національний юридичний університет імені ОСОБА_1 вважає протокол оцінки пропозицій конкурсних торгів від 04.05.2016р. № 6/3 та протокол акцепту 04.05.2016р. № 7/3 ТОВ "Агенство безпеки "Легіон", які не відповідають вимогам пункту 3 частини першої статті 17 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та підпункту 4) 6.6 пункту 6 розділу 3 документації конкурсних торгів, учасник у складі пропозиції конкурсних торгів повинен надати довідку в довільній формі про те, що субєкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років не притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Перелік документів, якими учасник підтверджує відповідність вимозі, встановленій у пункті 3 частини першої статті 17 Закону, визначається замовником самостійно, з дотриманням вимог законодавства та принципів передбачених статтею 3 Закону. Форма документального підтвердження відповідності учасника зазначеній вимозі, законодавством не визначена.

Чинним законодавством України не передбачено ведення Антимонопольним комітетом реєстру субєктів господарювання (учасників або учасників попередньої кваліфікації), які протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), а також надання органами Антимонопольного комітету інформації про не притягнення (притягнення) таких субєктів господарювання до відповідальності.

Таким чином, такою інформацію володіють безпосередньо самі субєкти господарювання (учасники або учасники попередньої кваліфікації), які були (не були) притягнуті до відповідальності.

Згідно довідки від 21.04.2016р. № 22/04, яка була надана позивачем за первісним позовом у складі пропозиції конкурсних торгів та міститься в матеріалах справи, ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" протягом останніх трьох років не притягувалося до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Водночас, 12.04.2016р. Антимонопольний комітет України прийняв рішення № 198-р про те, що ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" та ТОВ "Енергобезпека-Комплекс" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Державним територіально-галузевим обєднанням "Південно-Західна залізниця" послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки (послуги по забезпеченню цілодобової охорони обєктів та територій відокремлених підрозділів пасажирської служби) (оголошення № 151935, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 23.06.2015р. № 278 (23.06.2015р.)).

Як вбачається з доданої до матеріалів справи ухвали Господарського суду м.Києва від 13.04.2016р. у справі № 910/6796/16, рішення Антимонопольного комітету України № 198-р від 12.04.2016р. оскаржується.

Правові наслідки оскарження, визначені п. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за яким порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 18.04.2016р. у справі № 910/6796/16 у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено, оскільки заходи вжито та суд встановив, що з дати прийняття ухвали суду від 13.04.2016р. про прийняття позовної заяви ТОВ "Енергобезпека-Комплекс" про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 198-р від 12.04.2016р. до розгляду автоматично зупинено виконання зазначеного рішення не лише в частині стягнення з підприємства штрафу, а в повному обсязі.

Як на момент укладення Договору так і на момент розгляду цієї справи рішення у справі № 910/6796/16 судом не прийнято, виконання рішення Антимонопольного комітету України № 198-р від 12.04.2016р. є зупиненим.

Отже, факт оскарження в господарському суді рішення № 198-р від 12.04.2016р. Антимонопольним комітетом України позбавляє позивача за зустрічним позовом права посилатися на рішення Антимонопольного комітету України, як таке, що встановлює певні факти, та на існування передбачених пунктом 3 частини першої статті 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та підпункту 4) 6.6 пункту 6 розділу 3 документації конкурсних торгів Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 порушень, передбачених пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Підстави для розірвання спірного договору на підставі ст. 17 Закону України "Про здійснення державних закупівель" та п. 3. ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законом та Договором України не передбачені.

За таких обставин, наведені доводи позивача за зустрічним позовом не знаходять свого підтвердження. Інші, передбачені законодавством, підстави для розірвання Договору відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з'ясувавши усі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання спірного Договору.

Суд також не погоджується з доводами позивача за первісним позовом в частині вимог про визнання спірного Договору недійсним.

Так, згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 та ст. 203 Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Існування вищевказаних обставин позивачем за первісним позовом не доведено.

З наданого ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником та підписантом з 25.05.2015р. є ОСОБА_4.

Відповідно до тексту спірного Договору, 30.05.2016р. Договір про закупівлю послуг № 65 від 30.05.2016р. зі сторони ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" було підписано саме директором ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту.

Згідно даних, які містяться в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_4 має право з 25.05.2015р., у тому числі на дату укладення договору про закупівлю від 30.05.2016р. № 65, вчиняти від імені юридичної особи правочини без довіреності, у тому числі підписувати договори. Будь-яких обмежень щодо представництва від іменті юридичної особи щодо ОСОБА_4 в реєстрі не міститься.

Згідно ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі матеріалів справи та встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку, що сторонами не доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, факту наявності порушень Договору про закупівлю послуг № 65 від 30.05.2016р., у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання даного Договору недійсним, а також для його розірвання.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні первісних позовних вимог в частині визнання недійсним Договору про закупівлю послуг № 65 від 30.05.2016р., а також у задоволенні зустрічних позовних вимог про розірвання спірного Договору.

Натомість, позовна вимога за первісним позовом ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" про стягнення заборгованості за надані послуги в липні 2016 року в сумі 270001,60 грн. підлягає задоволенню як законна та обґрунтована.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 203, 215, 509, 525, 526, 530, 612, 978 Цивільного кодексу України, ст.ст. 188, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 17, 48, 50, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 (61024, м.Харків, вул.Пушкінська, буд. 77; код ЄДРПОУ6 02071139) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство безпеки "Легіон" (юридична адреса: 02660, м.Київ, вул.Попудренка, буд. 52; поштова адреса: 01033, м.Київ, а/с № 72; ) - заборгованість за надані в липні 2016 року послуги в розмірі 270001,60 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 4050,02 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині первісних позовних вимог у позові відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 26.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_5