КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2016 р. Справа№ 910/4422/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Андрієнка В.В.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Бовсунівська Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Дзюбайло О.О.

від відповідача - Шахрай М.О.

від третьої особи - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 (суддя - Ковтун С.А)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області

про стягнення 135372,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 по справі №910/4422/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 122938,80 грн. боргу, 11069,47 грн. пені, 756,17 грн. 3% річних, 608,33 грн. інфляційних, 2030,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2016 по справі № 910/4422/16 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 колегією суддів у складі: головуючий - Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду м. Києва від 28.04.2016 по справі № 910/4422/16 прийнято до свого провадження з призначенням на 18.07.2016.

08 липня 2016 року представником позивача, через відділ документального забезпечення суду, подано відзив на апеляційну скаргу.

15 липня 2016 року представником відповідача, через відділ документального забезпечення суду, подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2016 відкладено розгляд справи до 23.08.2016.

Розпорядженням від 23.08.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці та судді Пашкіної С.А. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 23.08.2016, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці та судді Пашкіної С.А. на лікарняному, які не є головуючими суддями, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Андрієнко В.В., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

В судове засідання 23.08.2016 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник третьої особи повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2016.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

23 жовтня 2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД" (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1332 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщення на третьому поверсі терміналу "D", загальною площею 31,0 кв.м. (далі - майно).

Майно знаходиться на балансі державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувача) та розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (п.1.2 Договору).

Згідно з актом № 1 від 23.10.2012 орендодавець передав, а орендар отримав частину приміщення на третьому поверсі терміналу "D", загальною площею 31,0 кв.м.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15-го числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Строк дії Договору, з урахуванням додаткового договору від 07.07.2015 до Договору, встановлено до 06.10.2015, таким чином з 07.10.2015, за відсутності дозволу Міністерства інфраструктури України, відповідач зобов'язався звільнити орендоване майно.

Відповідно до п. 10.8 Договору у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Згідно з п. 10.9 Договору майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов'язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач, в порушення умов договору не звільнив орендоване приміщення, внаслідок чого виникла заборгованість за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року в розмірі 122938,80 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Доводи апелянта щодо неможливості звільнити орендоване приміщення, в зв'язку з його опломбуванням представниками Київської митниці Державної фіскальної служби України, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки зазначені обставини не звільняють відповідача від своїх зобов'язань за Договором, в розумінні ст.ст. 617, 762 Цивільного кодексу України.

Доказів неможливості використання спірного приміщення відповідачем, в зв'язку з діями позивача, матеріали справи також не містять. Таким чином, посилання апелянта на не підписання позивачем актів повернення майна є безпідставними, оскільки фактично відповідач не звільнив орендоване приміщення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо безпідставності доводів відповідача про припинення позивачем електропостачання, оскільки зазначене спростовується наявними в матеріалах справи рахунками-фактури за спожиту електроенергію № 898/526 від 30.11.2015 на суму 153,01 грн., 898/605 від 31.12.2015 на суму 445,68 грн., 898/41 від 31.01.2016 на суму 745,32 грн., які оплачені відповідачем

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України від 10.04.1992 № 2269-ХІІ "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та повному обсязі.

Пунктом 3.11 Договору встановлено, що у разі припинення (розірвання) Договору, відповідач сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє відповідача від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати орендар повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 по справі №910/4422/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСА-ТРЕЙД" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 по справі №910/4422/16 без змін.

2.Матеріали справи №910/4422/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

А.І. Мартюк