ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.08.2016 Справа №905/1885/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Кротінової О.В, суддів: Левшиної Г.В., Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, ,

до відповідача, Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Донецької області, ,

про стягнення 13 390,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №НЮс-1/274 від 31.05.2016р. до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Донецької області, про стягнення штрафу в сумі 13390,00 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1885/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 06.06.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1885/16.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до комерційного акту РА №008117/13/4 від 27.01.2016р. в ході контрольної перевірки маси вантажу на транзитній станції ОСОБА_1 залізниці у вагоні №67885434 виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем у залізничній накладній №51508380 від 25.01.2016р., а отже неправильно вказано останнім дані вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: залізничні накладні №51508380 від 25.01.2016р., №45678414 від 28.01.2016р., комерційний акт РА №008117/13/4 від 27.01.2016р., акт загальної форми №100 від 27.01.2016р., протокол зважування вагонів №б/н від 27.01.2016р., правоустановчі документи на головне підприємство позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.1, 2, 12, 15, 33, 49, 58, 61, 64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.3, 10 Закону України «Про залізничний транспорт», ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 52, 118, 119, 122, 129 Статуту залізниць України, п.4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, п.2.1, п.2.3, п.6.6, п.6.7, додаток №3 Правил оформлення перевізних документів, п.5, п.28 Правил приймання вантажів до перевезення та Правила перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

23.06.2016р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив на позовну заяву №1308 від 14.06.2016р., відповідно до якого позовні вимоги не визнано у повному обсязі з наступних підстав: зважування та завантаження вугілля у вагони здійснювалося на 200 тонних вагонних вагах ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» справних і таких, що пройшли державну перевірку, коли в комерційних актах зазначено, що переваження на ст.Пологи здійснювалося на 150 тонних вагах без урахування похибки, та вивантаження вугілля з вагонів, а різниця в масі виведена в результаті простих арифметичних дій; позивач не зважував тару (вагони) без вантажу, у той час, як їх вага не завжди відповідає маркуванню на вагонах; позивачем документально не підтверджено проведення державної перевірки своїх ваг, з посиланням на ч.4 ст.129 Статуту залізниць України та п.1 Правил складання актів.

До означеного відзиву додано фіскальний чек ДД УДППЗ «Укрпошта» від 15.06.2016р., а також у копіях: довіреність на представника, документи, що підтверджують правовий статус підприємства, технічний НОМЕР_1 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ).

25.07.2016р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання №1533 від 25.07.2016р. про забезпечення проведення судового засідання 08.08.2016р. об 11.30 год. по справі №905/1885/16 в режимі відеоконференції.

У листі господарського суду Донецького області від 26.07.2016р. зазначено, що у звязку з перебуванням судді О.В. Кротінової у відпустці з 11.07.16р. по 05.08.16р., клопотання №1533 від 25.07.2016р. про забезпечення проведення судового засідання 08.08.2016р. об 11.30 год. по справі №905/1885/16 в режимі відеоконференції буде вирішено в термінову порядку після виходу судді з відпустки.

02.08.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов оригінал клопотання №1533 від 25.07.2016р. про забезпечення проведення судового засідання 08.08.2016р. об 11.30 год. по справі №905/1885/16 в режимі відеоконференції, що було надіслано 25.07.2016р. електронною поштою.

З метою обєктивного, всебічного розгляду обставин справи призначено судову колегію для її розгляду у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., судді Левшина Г.В. та Кучерява О.О. (розпорядження в.о. керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/806 від 08.08.2016р., протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.08.2016р.).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.08.2016р. клопотання представника відповідача про проведення слухання справи без його участі, що заявлене у відзиві №1308 від 14.06.2016р. та клопотання відповідача №1533 від 25.07.2016р. про забезпечення проведення судового засідання 08.08.2016р. об 11.30 год. по справі №905/1885/16 в режимі відеоконференції залишені судом без задоволення.

09.08.2016р. позивачем надано пояснення №13-11/66 від 01.08.2016р., за змістом якого з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, не погоджується, з огляду на проведення державної перевірки 150-т ваг марки ЗВВТ-1СД виробництва ТОВ «Пульсар-92» 01.07.2015р. (про що міститься відмітка у технічному паспорті ваг); зазначено, що максимально допустима вага, яка може бути зважена на вищезазначених вагах станції ОСОБА_1 - 150т., мінімальна 2т.; зауважено, що існує два способи визначення маси вантажу у вагоні: шляхом зважування або розрахунковим способом, у той час, як відправником на станції відправлення обрано спосіб визначення ваги шляхом зважування на вагонних електронних 200-т вагах, а на транзитній станції ОСОБА_1 залізниці зважування відбулось на електронних тензометричних вагонних вагах 150 т., що само по собі є одним і тим самим способом визначення маси вантажу; звернуто увагу, що перевірка тари вагону не є обовязковою умовою на транзитній станції, з огляду на те, що тара вантажу зазначена відправником у накладній, і саме ці дані враховані ст.Пологи Придніпровської залізниці під час визначення маси нетто вантажу.

До пояснень додано розрахунок суми штрафу та у копіях: технічний НОМЕР_2 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), акт загальної форми №191 від 16.02.2016р.

09.08.2016р. позивач подав клопотання №13-11/65 від 01.08.2016р. про розгляд справи без його участі.

Документи долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 30.08.2016р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі; зазначив про те, що остаточна вага визначена з урахуванням похибки; звернув увагу суду на графу 49 залізничної накладної, в якій містяться відомості про надлишок вантажу; вказав на те, що надлишок вантажу не вивантажувався, оскільки він не загрожував безпеці руху; зазначив, що суду разом із поясненнями №13-11/66 від 01.08.2016р. представлено не той розрахунок суми штрафу та акт загальної форми, розрахунок суми штрафу пояснив усно.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.08.2016р. заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у наданому відзиві.

Клопотання представника позивача №13-11/65 від 01.08.2016р. про розгляд справи без його участі залишено судом без розгляду, з огляду на фактичну явку представника позивача у судове засідання.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, є належним позивачем у справі.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У січні 2016р. на адресу ТОВ «ЦЗФ Селідівська», м.Селідове Донецької області, зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Новогродівка Донецької залізниці відбулось відвантаження за залізничною накладною №51508380 від 25.01.2016р. у вагоні №67885434 вантажу вугілля камяне.

При оформленні зазначеної залізничної накладної у вагоні №67885434 відповідачем вказано масу вантажу нетто 53400 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаних накладних, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (200 т), заводський №0049.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції ОСОБА_1 залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №67885434 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній №51508380 від 25.01.2016р., про що був складений акт загальної форми №100 від 27.01.2016р.

За результатами контрольної перевірки станцією ОСОБА_1 залізниці складено комерційний акт РА №008117/13/4 від 27.01.2016р., в розділі «Д» якого зазначено: «На підставі акта загальної форми №100 від 27.01.2016р. станції ОСОБА_1 проведено контрольне переважування вагону №67885434 по груповій відправці, зазначеної на лицьовій стороні цього акту, прийомоздавачем ОСОБА_4, у присутності в.о. ДСМ ОСОБА_5 з переважуванням на справних електронних 150 т. вагонних вагах №89 ст.Пологи (повірка 29.12.2015р.). У документі вказано вагу: нетто - 53400 кг., тара - 21800кг. Фактично виявилось вага: брутто - 82820 кг., тара з документа - 21800 кг., нетто - 61020 кг., що більше ваги вказаної у документі на 7620 кг. В комерційному відношенні навантаження рівномірне, нижче рівня бортів на 50 см. Вантаж маркований поздовжньою смугою жовтого кольору, маркування в документі значиться. Контур навантаження не порушений, виїмок та поглиблень немає. Вагон технічно справний, люка закриті щільно, течі вантажу немає. Дана телеграма.».

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА №008117/13/4 від 27.01.2016р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Згідно технічного паспорту №89 вагонних ваг станції ОСОБА_1 залізниці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 29.12.2015р., перевірка - 08.02.2016р., наступні планові терміни державної повірки ваг 29.06.2016р. та огляду-перевірки 18.11.2016р.

У розділі «Є» комерційного акту РА №008117/13/4 від 27.01.2016р. міститься відмітка станції призначення Новогродівка Донецької залізниці наступного змісту: «За результатом перевірки вантажу, різниці проти цього акту не виявлено».

Дані обставини спростовують твердження відповідача щодо зважування спірного вагону на вагах, державна перевірка яких не підтверджена документально.

Окрім того, судом взято до уваги відмітка станції призначення у розділі «Є» комерційного акту РА №008117/13/4 від 27.01.2016р., що вказує на підтвердження станцією Новогродівка Донецької залізниці факту виявлення надлишку, що більше ваги, визначеної відповідачем у залізничній накладній №51508380 від 25.01.2016р.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №51508380 від 25.01.2016р., засвідчено належним доказом комерційним актом РА №008117/13/4 від 27.01.2016р.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті, або що спростовують вищевикладені обставини.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України повязує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Відтак, судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Окрім того, при застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах складає 2678,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 13390,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статут залізниць України.

Також слід зауважити на такому.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, визначено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та обєму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобовязаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

З фактичних обставин справи вбачається обрання позивачем визначення ваги розрахунковим способом, що дозволено в силу приведених Правил.

Відтак, заперечення відповідача у цій частині судом до уваги не приймаються.

Щодо зважування тари разом із вагоном, судом враховано проведення такого зважування під час перевезення, що у розумінні Статуту залізниць України та Правил приймання вантажів до перевезення не потребує обов'язкового вивантаження вантажу для визначення його ваги на транзитній станції.

Інші заперечення відповідача судом не прийнято, адже спростовуються матеріалами справи.

З огляду на таке, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Донецької області, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетроськ, до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Донецької області, про стягнення штрафу в сумі 13390,00 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м.Вугледар, вул.Магістральна, буд.4, , р/р6784 в Головному управлінні ПАТ «ПІБ» Донецької області у м.Донецьк, МФО 334635) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ), в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпропетровськ, Кіровський район, пр.Карла Маркса, буд.108, , р/р107 в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959) штраф у розмірі 13390,00грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 30.08.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2016р.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя Г.В. Левшина

Суддя О.О. Кучерява