ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.08.16 Справа № 904/4947/16

За позовом: приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Вусо", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир", м. Дніпропетровськ

про визнання страхового полісу недійсним

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Вусо" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить визнати недійсним з дати укладення поліс до договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (забезпечення виконання договору про закупівлю (повернення авансового платежу) № -01 від 16.05.2013 укладений між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" та товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що договір страхування та страховий поліс підписані з боку ПАТ "СК "Вусо" заступником директора представництва ПАТ "СК "Вусо" у м. КиєвіОСОБА_1, яка при їх підписанні діяла на підставі довіреності № ГС-Б-42 від 02.01.2013. Однак, з тексту довіреності вбачається, що заступник голови правління ОСОБА_1 (повірений) не мала відповідного обсягу повноважень на укладення страхового полісу, оскільки ліміт повноважень, визначений довіреністю, по договорам добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, які була уповноважена укладати та підписувати повірена ОСОБА_1, становив 340 000,00 гривень, в той же час ліміт відповідальності страховика згідно оспорюваного страхового полісу склав 720 000,00 грн.

Позивач у судове засідання призначене для розгляду справи 29.08.2016 не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач у судове засідання 29 серпня 2016 року не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про відкладення розгляду справи повернута підприємством зв'язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13.08.2008, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності їх представників, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 04.07.2016 на 04.08.2016. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 строк розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 29.08.2016.

У судовому засіданні 29 серпня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" в особі заступника директора представництва ПрАТ "СК "ВУСО" в м. Києві ОСОБА_1, діючої на підставі довіреності №ГС-Б-42 від 02.01.2013 (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир" в особі директора ОСОБА_2, яка діяла на підставі Статуту (страхувальник) укладено договір страхування відповідальності переможця процедури закупівлі щодо забезпечення виконання договору про закупівлю товарів (робіт, послуг) за державні кошти №-01 від 16.05.2013.

Відповідно до п.1.1. договору предметом цього договору є добровільне страхування відповідальності страхувальника перед третіми особами на підставі ліцензії, виданої Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг серії АВ №584972 від 14.09.2011 та Правил добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (іншої, ніж передбачена пунктами 12-14 статті 6 Закону України "Про страхування" №07-02 від 01.12.2012).

Предметом страхування за цим договором виступають такі, що не суперечать чинному законодавству України майнові інтереси страхувальника, як переможця процедури закупівлі товарів, робіт, послуг за державні кошти, повязані з відшкодування ним вигодонабувачу у порядку, що передбачений чинним законодавством, суми забезпечення виконання договору про закупівлю, що був укладений між страхувальником та вигодонабувачем на підставі відповідного рішення комітету з конкурсних торгів, або суми авансових платежів, що були виплачені страхувальнику для виконання контракту, в разі невиконання страхувальником зобовязань згідно цього контракту (п.1.2. договору).

Страхове покриття майнових інтересів страхувальника, як переможця конкретних торгів, виникає внаслідок підписання між сторонами відповідного полісу (забезпечення виконання контракту)(поліс). Поліс підписується сторонами протягом 5 робочих днів з дати підписання страхувальником та вигодонабувачем відповідного контракту і стає невід'ємною частиною цього договору (п.1.3. договору).

За пунктом 1.4. страховим випадком за цим договором є виникнення зобовязання страховика здійснити виплату страхового відшкодування вигодонабувачу в разі невиконання страхувальником власних зобовязань за контрактом внаслідок:

- банкрутства страхувальника, яке підтверджене таким, що вступило в законну силу під час дії цього полісу, рішенням господарського суду про визнання страхувальника банкрутом, та яке стало безпосереднім наслідком стихійних лих, випадкової загибелі майна страхувальника внаслідок пожежі, виробничих аварій та/або протиправних дій третіх осіб (підпункт 1.4.1. договору);

- загибелі майна, що постачається (будується, монтується) за контрактом безпосередньо внаслідок пожежі, виробничих аварій та/або протиправних дій третіх осіб по відношенню до цього майна.

У разі настання страхового випадку страхувальник (його представник або вигодонабувач) зобов'язаний протягом 3 робочих днів з дня настання події, що має ознаки страхового випадку, письмово сповістити страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку, шляхом подання письмової заяви про виплату страхового відшкодування з зазначенням обставин виникнення збитку, а також надавати страховику усі необхідні документи, що підтверджують факт причини і розмір збитку (п. 4.5.1.1. договору страхування).

Виплата страхового відшкодування не здійснюється, у випадку якщо вигодонабувач не надав страховикові в терміни, що передбачені цим договором та полісом заяву і необхідні для виплати страхового відшкодування документи (п. 5.8. договору страхування).

Вигодонабувачем за цим договором є Державне підприємство національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (п.1.7. договору).

16 травня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (страховик) було підписано поліс, предметом страхування за цим полісом виступають майнові інтереси страхувальника, як переможця торгів по закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, пов'язані з відшкодуванням ним вигодонабувачу у порядку, що передбачений чинним законодавством України суми авансових платежів, що будуть виплачені йому вигодонабувачем в рамках виконання договору поставки системи автоматизованого ультразвукового контролю №11-30-1-13-1107 від 16.05.2013 за державні кошти (п.1. полісу), а.с.14.

Пунктом 4 полісу передбачено, що страховим випадком є зобов'язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування вигодонабувачу в разі невиконання страхувальником власних зобов'язань за контрактом безпосередньо або опосередковано.

Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) складає 720 000,00 грн. (п.5 полісу).

Вимога вигодонабувача про сплату суми гарантії пред'являється у разі невиконання страхувальником своїх зобов'язань за договором у формі письмової заяви на адресу страховика протягом 10 робочих днів з моменту настання будь-якого з випадків, передбачених в п. 4 цього полісу ("Порядок і строки здійснення страхової виплати").

У квітні 2016 року Державне підприємство національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вигодонабувач за договором №-01 від 16.05.2013) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир", про стягнення страхового відшкодування у розмірі 720 000,00 грн. за договором добровільного страхування відповідальності перед третіми особами №-01 від 16.05.2013 у зв'язку з невиконанням страхувальником (ТОВ "Контракт-Мир") зобов'язань за договором поставки системи автоматизованого ультразвукового контролю №11-30-1-13-1107 від 16.05.2013.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі №910/6270/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог та встановлено, що на виконання умов договору поставки системи автоматизованого ультразвукового контролю №11-30-1-13-1107 від 16.05.2013 року, платіжними дорученнями від 27.09.2013 №№ 3658, 3671 та від 02.10.2014 № 3707 позивачем, Державним підприємством національної атомної енергогенеруючої компанія "Енергоатом", було перераховано 720 000грн. на рахунок ТОВ "Контракт-Мир".

Однак, зобов'язання за договором не були виконані ТОВ "Контракт-Мир".

В своєму рішенні господарський суд м. Києва посилається на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2014 у справі №904/5826/14, яким встановлено неналежне виконання ТОВ "Контракт-Мир" зобов'язань за договором поставки №11-30-1-13-1107 від 16.05.2013, було вирішено розірвати договір поставки №11-30-1-13-1107 від 16.05.2013, укладений між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія" "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атомпроектінжиніринг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир" та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія» "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атомремонтсервіс" 720000грн. - авансу, 33 696грн. - пені, 5326,03грн. - 3% річних, 7200грн. - інфляційних втрат, 16542,44грн. - судового збору.

Господарським судом м. Києва встановлено, що згідно п. 7.3.1. договору поставки (випадку непогашення кожного одержаного авансу протягом 180 календарних днів, постачальник зобов'язаний на 181 календарний день після отримання авансу, повернути суму непогашеного авансу), 02.04.2014 року є датою настання страхового випадку (182 день є днем невиконання третьою особою зобов'язання з повернення позивачу авансу).

01.07.2014 відповідач листом № 2949 повідомив позивача про необхідність надання йому документів, які б підтверджували факт і обставини настання страхової події.

08.02.2016 позивач направив відповідачу заяву про відшкодування авансового платежу в зв'язку з невиконанням договору поставки системи АВГУР 5.2 №11-30-1-13-1107 від 16.05.2013. У відповідь на яку 11.03.2016 відповідач листом № 1255 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Вищезазначене рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" просить визнати недійсним з дати укладення поліс до договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (забезпечення виконання договору про закупівлю (повернення авансового платежу) № -01 від 16.05.2013, укладений між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" та товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир", з підстав перевищення представником ОСОБА_1 при його укладенні повноважень, наданих довіреністю №ГС-Б-42 від 02.01.2013, що і є причиною спору.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Відповідно до приписів ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Слід зазначити, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, визначеними законом, а тому слід встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Згідно з положеннями статті 43 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи підставу позовних вимог господарському суду для правильного вирішення справи слід з'ясувати як наявність або відсутність обставин, з якими ст. 92 Цивільного кодексу України пов'язує юридичну силу обмежень повноважень щодо представництва юридичної особи так і наявність або відсутність обставин, з якими ст. 241 Цивільного кодексу України пов'язує чинність правочину у разі його наступного схвалення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Це положення є гарантією стабільності майнового обороту і загальноприйнятим стандартом у світовій практиці, зокрема, відповідно до Першої директиви Європейського Союзу від 09.03.1968 (68/151/ЕЕС).

В пункті 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що припис абзацу першого частини третьої статі 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Зі змісту довіреності №ГС-Б-42 від 02.01.2013 вбачається, що заступник голови правління ПрАТ "СК"ВУСО" ОСОБА_1 (повірений) не мала відповідного обсягу повноважень на укладання страхового полісу, оскільки ліміт повноважень, визначений довіреністю, по договорам добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, які була уповноважена укладати та підписувати повірена ОСОБА_1, становив 340 000, 00грн., в той час, як ліміт відповідальності страховика згідно оспорюваного страхового полісу склав 720 000,00грн.

З огляду на наявність в спірному договорі посилань на довіреність №ГС-Б-42 від 02.01.2013 на підставі якої діяла Сік орська О.О., відповідач повинен був знати про наявність обмежень у представника на укладення договору.

Укладення страхового полісу представником страховика, який не мав відповідного обсягу повноважень на його підписання, є підставою для недійсності страхового полісу на підставі частини другої статті 203 Цивільного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним з дати укладення поліс до договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (забезпечення виконання договору про закупівлю (повернення авансового платежу) № -01 від 16.05.2013 укладений між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" та товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт-Мир" (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів,7, офіс 809, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд.31, ) витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 378,00грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 31.08.2016