ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 серпня 2016 року Справа № 910/13619/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. головуючий, судді Ємельянов А.С. і Палій В.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України, м. Київ,
на рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015
та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016
зі справи № 910/13619/15
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор", м. Київ,
до Міністерства оборони України (далі Міністерство),
військової частини НОМЕР_1 , с. Жовтневої революції Біляєвського району Одеської області,
про стягнення 727 617,86 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
21.06.2016 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Міністерство звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на зазначені судові рішення зі справи.
За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 (у редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції) ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).
Отже, скаржник, звернувшись з даною касаційною скаргою, з огляду на майновий характер позову мав сплатити судовий збір у сумі 17 462,83 грн., чого ним зроблено не було.
Водночас додане до касаційної скарги клопотання про відстрочення сплати судового збору не містить жодного підпису (зокрема, й М.А. Тужикова як представника Міністерства, чиє прізвище зазначено в матеріалах поданої скарги та в довіреності від 11.01.2016 № 220/57/д, копія якої знаходиться в матеріалах справи), що підтверджується актом від 05.08.2016 № 08.03-14/87, складеним працівниками Вищого господарського суду України. У зв`язку з чим відповідне клопотання не може вважатися заявленим та не підлягає розгляду.
Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 зі справи № 910/13619/15 до розгляду не приймати та повернути Міністерству оборони України.

Суддя Б.Львов

Суддя А.Ємельянов

Суддя В.Палій