РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/12010/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція";
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Воєнторг Ді Сі"
Провизнання договору укладеним
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Якуб Г.А., представник за довіреністю № 22 від 05.05.2016 р.;
Від відповідача: Гайдар С.А., представник за довіреністю № б/н від 29.06.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" звернулося до суду з позовом про визнання укладеним договору про надання послуг з центрального опалення та теплопостачання гарячої води з Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Воєнторг Ді Сі", посилаючись наявність достатніх законодавчих передумов та володіння відповідачем нежитловим приміщенням у будинку № 1 по просп. Возз'єднання у м. Києві.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12010/16 від 01.07.2016, яку призначено до розгляду на 19.07.2016.

19.07.2016 в ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив визнати укладеним договір, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" виступає виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідача - споживачем послуг як власник нежитлового приміщення по просп. Возз'єднання, 1 у м. Києві площею 126,60 кв.м. Позивач зазначає, що направив відповідачеві пропозицію на укладення договору, яка залишено без реагування, у зв'язку з чим обов'язковий для сторін господарський договір залишається неукладеним.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказуючи на недоведеність позовних вимог, а саме: права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Воєнторг Ді Сі" на нежитлове приміщення по просп. Возз'єднання, 1 у м. Києві площею 126,60 кв.м.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, оглянувши оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З 01.07.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на території Дарницького та Дніпровського району м. Києва, у тому числі, будинку № 1по просп. Возз'єднання у м. Києві згідно з переліком, затвердженим Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією, що відповідає приписам ч. 5 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

23.07.2014 у газеті "Хрещатик" № 103 (4503) позивачем було розміщено повідомлення з пропозицією до укладення договорів централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом звернення споживачів за адресою: м. Київ, пров. Червоногвардійський, 2, кв. 18.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Обов'язковою умовою договорів про надання комунальних послуг та утримання прибудинкових територій є забезпечення виконання зобов'язань відповідно до чинного законодавства України.

У п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлений обов'язок споживач з укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Виходячи з положень ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води належать до комунальних послуг.

Позивач стверджує, що відповідач є суб'єктом користування послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: м. Київ, просп. Возз'єднання, 1, а тому травні 2016 року надіслав відповідачеві проект договору від 19.04.2016 про надання послуг з центрального опалення та теплопостачання гарячої води, підготовлений згідно з затвердженою Кабінетом Міністрів України формою відповідного типового договору постановою від 21.07.2005 № 630 .

Згідно зі ст. 191 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч. 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Позивач стверджує, що пропозиція укладення договору була проігнорована відповідачем, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" звернулося до суду з позовом про визнання договору укладеним, посилаючись на його обов'язковість його для сторін у силу ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України.

Як вказувалося вище, відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що позивач не довів факту того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Воєнторг Ді Сі" є споживачем послуг згідно з проектом спірного договору в розумінні діючого законодавства.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України на кожну сторону судового процесу покладено обов'язок доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

На підтвердження позовних вимог і посилань на те, що відповідач є споживачем комунальних послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання позивач подав суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна, сформовану станом на 24.09.2015 за критерієм пошуку - права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою місцезнаходження: м. Київ, просп. Возз'єднання, 1.

Дослідивши названу інформаційну довідку суд встановив, що вона дійсно містить відомості про відповідача як власника нежитлового приміщення з № 1 по № 8, № 30 (групи приміщень № 117) загальною площею 126,6 кв.м. за адресою: м. Київ, просп. Возз'єднання, 1.

Разом з тим, до відзиву на позовну заяву відповідачем було приєднано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна, сформовану приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Людмилою Леонідівною станом на 24.06.2016 за критерієм пошуку, що відповідає повному найменуванню відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Воєнторг Ді Сі", відповідно до якої відомості про наявність зареєстрованого за відповідачем майна у названих державних реєстрах відсутні.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що не є власником приміщення, щодо надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання відносно якого позивачем заявлено позов, не є його користувачем (орендарем, наймачем) та не є фактичним споживачем таких послуг.

Оскільки подана відповідачем інформаційна довідка сформована станом на час звернення позивача до суду зданим позовом і вміщені в ній фактичні дані відповідачем не спростовано в ході розгляду справи, суд приймає її як належний і допустимий доказ у справі та відхиляє інформаційну довідку, надану позивачем.

З наведеного слідує, що відповідач спростував твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" про його статус споживача комунальних послуг за спірним договором та обов'язковість такого договору для нього, що свідчить про безпідставність і недоведеність позовних вимог, у задоволенні яких слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача у зв'язку з відмовою у позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суддя -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 25.07.2016 р.