ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" серпня 2016 р. №4 Справа № 05/5026/1980/2012

вх. №14773/16 від 25.07.2016

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Яцен Ю.Ф., за участю: особисто - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. (ліквідатор банкрута), представників за довіреностями - Небилиці Р.В. (від публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"), Миронова Т.М. (від Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області), Остроушко Т.В. (від державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву

заявника публічного акціонерного товариства "Державний експортно-

імпортний банк України"

про визнання кредитором на суму 162400381,96 грн.

у справі за заявою

ініціюючого кредитора ОСОБА_6

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю

"Корпорація "Райагробуд"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Після визнання боржника банкрутом заявник, публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Черкасах, звернувся до суду із заявою від 22.07.2016 №072-19 про визнання поточним кредитором боржника на суму 162400381,96 грн. за зобов'язаннями, які виникли з виконання кредитних договорів від 27.04.2007 №7207К5, №7207К6, зокрема:

за кредитним договором від 27.04.2007 №7207К5: проценти - 13430,97 грн. (еквівалент 541,22 доларів США згідно з курсом НБУ станом на 22.07.2016); пеня за прострочену заборгованість - 40485911,21 грн.; пеня за прострочені проценти - 1473607,84 грн.; пеня за прострочену комісію за обслуговування кредиту (за управління кредитом) - 585,66 грн.;

за кредитним договором від 27.04.2007 № 7207К6: проценти - 14 342,01 грн. (еквівалент 577, 93 доларів США згідно з курсом НБУ станом на 22.07.2016); пеня за прострочену заборгованість - 42561448,55 грн.; пеня за прострочені проценти - 1372409,53 грн.;

а також за вказаними договорами: 3% річних (за основною сумою заборгованості, процентами та комісією) -2741242,01 грн.; інфляційні збитки (за основною сумою заборгованості, процентами та комісією) - 17562326,13 грн.; курсова різниця - 56175078,05 грн. (3339159,88 дол. США х 24,816117 - 26689904,21).

У заяві від 01.08.2016 №072-19/826 (вх.суду №15372/16 від 01.08.2016) заявник просив також визнати та включити до реєстру вимог кредиторів вимоги на суму сплаченого судового збору у сумі 2756,00 грн.

У судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав і пояснив,

що ухвалою суду від 11.02.2014, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, вимоги заявника визнано у сумі 35734009,03 грн. (з них: 35730593,03 грн. вимоги, які забезпечені заставою; 1147,00 грн. судові витрати - у першу чергу; 2269,00 грн. - у четверту чергу), які виникли з кредитних договорів від 27.04.2007 №7207К5 і №7207К6;

що за період з 29.12.2012 (порушення провадження у справі про банкрутство) по 01.06.2016 (визнання боржника банкрутом) у боржника виникли додаткові зобов'язання за Генеральною угодою від 27.04.2007 №7207N2 та укладеними у рамках і на умовах цієї угоди кредитними договорами від 27.04.2007 №7207К5 (з додатковими угодами від 27.03.2009 №7207К5-9, від 08.01.2009 №7207К5-8, від 01.12.2008 №7207К5-7, від 21.05.2008 №7207К5-6, від 21.09.2007 №7207К5-5, від 13.08.2007 №4, від 25.05.2007 №3, від 22.05.2007 №2, від 08.05.2007 №1) та №7207К6 (з додатковими угодами від 27.03.2009 №7207К6-4, від 08.01.2009 № 7207К6-3, від 21.09.2007 № 7207К6-2, від 13.08.2007 №1) (далі - Кредитні договори), зокрема нараховані: проценти; пеня за прострочену заборгованість; пеня за прострочені проценти; заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції; 3% річних від простроченої суми; курсова різниця;

що відповідно до п.3.2 статті 3 Кредитних договорів кредитор надав позичальнику (ТОВ "Корпорація "Райагробуд") кредит на загальну суму 3660000,00 доларів США, а саме: згідно з кредитним договором від 27.04.2007 №7207К5 та додаткових угод до нього відкрита не відновлювана кредитна лінія з лімітом заборгованості 1557700,00 доларів США, з кінцевою датою погашення 30.04.2009; згідно з кредитним договором від 27.04.2007 №7207К6 та додаткових угод до нього надано кредит у сумі 2102300,00 доларів США, з кінцевою датою погашення 30.04.2012;

що згідно з п. 8.1 Кредитних договорів вони залишаються чинними до дати повного виконання сторонами своїх зобов'язань;

що позичальником (ТОВ "Корпорація "Райагробуд") зобов'язання за Кредитними договорами щодо здійснення платежів не були виконані,

що згідно з п.п.3.5.1 Кредитних договорів позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п.3.2. Кредитних договорів у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті не пізніше останнього банківського дня кожного місяця (тобто не пізніше 25 числа кожного місяця),

що на підставі п.7.2 Кредитних договорів у разі невиконання зобов'язань згідно з п.п.3.4.1, 3.5.1 позичальник сплачує банку пеню у валюті кредиту. У разі невиконання зобов'язань згідно з п.4.1 Кредитних договорів позичальник сплачує банку пеню у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п.3.2. Кредитних договорів, тобто у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня,

що після порушення провадження у справі про банкрутство боржником не здійснювалося погашення заборгованості та не було дотримано інших вищезазначених зобов'язань за Кредитними договорами, тому до 01.06.2016 здійснювалися нарахування обумовлених цими Кредитними договорами процентів та пені, що вказані нарахування припинені на підставі постанови суду від 02.06.2016,

що мало місце зростання курсу валют з дати порушення провадження у справі про банкрутство /28.12.2012/ до дати подання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заяви про визнання поточних кредиторських вимог /22.07.2016/, у зв'язку з чим вимога на суму 56175078,05 грн. визначається як різниця між сумою, яка є гривневим еквівалентом вимог у розмірі 3339159,88 доларів США на час подання цієї заяви з додатковими вимогами у розмірі 82864982,26 грн., і сумою, яка була визнана ухвалою суду від 11.02.2014 про затвердження реєстру вимог кредиторів у розмірі 26689904,21 грн. (82864982,26 - 26689904,21 = 56175078,05 грн.)

Ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий Новосельцев В.П. у направленому суду відзиві від 10.08.2016 №02-03/991 (вх.суду №16120/16 від 11.08.2016) та у судовому засіданні вимоги визнав частково - на суму 1119,15 доларів США, що по курсу НБУ станом на 10.08.2016 складає 27777,30 грн. (у четверту чергу) та 2756,00 грн. (у першу чергу), у т.ч.: 541,22 дол. США - проценти за кредитним договором №7207К5 від 27.04.2007, нараховані за період з 29.12.2012 по 01.06.2016, що по курсу НБУ станом на 10.08.2016 складає 13433,08 грн. (541,22 х 24,82); 577,93 дол. США - проценти за кредитним договором №7207К6 від 27.04.2007, нараховані за період з 29.12.2012 по 01.06.2016, що по курсу НБУ станом на 10.08.2016 складає 14344,22 грн. (577,93 х 24,82); 2756,00 грн. - витрати на оплату судового збору.

Решту вимог не визнав з тих підстав,

що ухвалою суду від 28.12.2012 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ «Корпорація "Райагробуд" та відповідно до ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), тому нарахування банкруту пені за прострочені заборгованість, проценти та комісію за обслуговування кредиту є неправомірним;

що вимоги заявника про визнання інфляційних та 3% річних, нарахованих з 29.12.2012 по 01.06.2016, є такими, що заявлені поза межами строку позовної давності, і могли бути заявлені та визнані лише як конкурсні;

що вимоги щодо збитків (курсової різниці) не мають правового обґрунтування та не підтверджені будь-якими доказами, а посилання банку на «позбавлення можливості реального отримання доходів» є надуманим, оскільки за користування кредитом нараховано проценти в доларах США.

Учасники провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак кредитори гр. ОСОБА_6, Черкаська міська рада участі своїх представників у судове засіданні не забезпечили. Кредитор Черкаська міська рада у надісланому суду клопотанні (вх.суду №16654/16 від 17.08.2016) просив розгляд справи відкласти у зв'язку з відрядженням представника до м. Києва для участі у судовому засіданні у Київському апеляційному господарському суді; гр. ОСОБА_6 про наявність поважних причин неявки представника до суду не повідомив.

Відповідно до статей 75, 85 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до 19.01.2013, далі - Закон-2343) та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон-4212) відповідно до абз.3 п.1-1 його розділу Х (прикінцеві та перехідні положення).

Заслухавши представників учасників провадження у справі про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що заявлені вимоги підлягають визнанню частково виходячи з наступного.

Згідно із ч.4 ст.12 Закону-2343 протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань. Однак, вимоги на суму 85893962,79 грн. штрафних санкцій (з них: 83047359,76 грн. - пеня за прострочену заборгованість, 2846017,37 грн. - пеня за прострочені проценти, 585,66 грн. - пеня за прострочену комісію за обслуговування кредиту /за управління кредитом/), це вимоги, які нараховані у зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань, на які поширюється дія мораторію, тому ці вимоги визнанню не підлягають, як такі, що нараховані всупереч дії мораторію.

Вимоги ж на суму 56175078,05 грн. курсової різниці задоволенню не підлягають, оскільки нараховані без будь-якої правової підстави. Так, на запитання суду заявник вказати конкретну підставу для здійсненого ним нарахування (норму договору чи закону) не зміг, пояснив, що вказані вимоги виникли у зв'язку з тим, що сума вимог у гривневому еквіваленті, визнаних ухвалою суду від 11.02.2014, збільшилася у зв'язку із зміною облікової ставки НБУ на день подання цієї заяви (22.07.2016). Однак, будь-якої можливості зміни затвердженої ухвалою суду суми вимог кредитора Закон-4212 (відповідно до якого здійснюється розглад заяви кредитора після визнання боржника банкрутом) не передбачає. Так, згідно із абз.3 ч.2 ст.23 Закону-4212 склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Суд погоджується з розрахунком заявника на суму 27772,98 грн. (еквівалент 1119,15 доларів США) прострочених процентів за кредитним договором, оскільки вони нараховані відповідно до умов Кредитних договорів, не є штрафними санкціями, виникли після порушення провадження у справі про банкрутство боржника (28.12.2012), а тому є поточними і можуть бути пред'явлені заявником у справу про банкрутство після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. При цьому суд відмічає, що у розрахунку цієї суми розпорядником майна боржника використано невірний курс валюти, встановлениий Національним банком України. Вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів і відповідно до ч.9 ст. 45 Закону-4212 підлягають погашенню позачергово за рахунок заставного майна.

Також за період від дня порушення провадження у справі про банкрутство і до моменту визнання його банкрутом, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, заявник має право на нарахування 3% річних і інфляційних на вже визнані ухвалою суду від 11.02.2014 суми основного боргу, процентів та комісії. Розрахунок суми 3% річних у розмірі 2741242,01 грн. та інфляційних у розмірі 17562326,13 грн. за період з 29.12.2012 по 01.06.2016 боржником не оспорюється, підлягає визнанню у заявлених сумах Вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів і відповідно до ч.9 ст. 45 Закону-4212 підлягають погашенню позачергово за рахунок заставного майна.

Вимоги заявника забезпечені згідно з договорами від 27.04.2007 (які посвідчені цією ж датою приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І.) іпотеки №7207Z9 і №7207Z10 та застави №7207Z11 і №7207Z12.

Вимоги заявника на суму 2756,00 грн. судового збору підлягають визнанню і включенню до реєстру вимог кредиторів у першу чергу (абз.5 п.1 ч.1 ст.45 Закону-4212).

Таким чином вимоги заявника підлягають визнанню на суму 20331341,12 грн. (27772,98 +2741242,01 +17562326,13), які підлягають погашенню позачергово за рахунок заставного майна, та на суму 2756,00 грн., які підлягають погашенню у першу чергу.

Суд відхиляє доводи розпорядника майна боржника про пропуск строку позовної давності для визнання вимог з нарахованих 3% річних і інфляційних, оскільки відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до абз.8 ч.1 ст.23 Закону-2343 вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Отже заявник позбавлений був можливості заявити вказані вимоги до визнання боржника банкрутом.

Керуючись ст.86 Господарського процесуального кодексу України, абз.9 ч.1 ст.38, п.1 ч.1 і ч.9 ст.45 Закону-4212, суд

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Черкасах на суму на суму 20331341,12 грн., які підлягають погашенню позачергово за рахунок заставного майна, та на суму 2756,00 грн. , які підлягають погашенню у першу чергу.

У визнанні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено у понеділок 22.08.2016.

Направити дану ухвалу заявнику, ліквідатору, членам комітету кредиторів (4).

Суддя Ю.А. Хабазня

7