ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2016 р. Справа № 914/4188/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (надалі ДП Львівський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України) б/н від 19.05.2016р. (вх. № 01-05/2783/16 від 07.06.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2016р.

у справі № 914/4188/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Центршляхбуд (надалі ОСОБА_2 Центршляхбуд)

до відповідача: ДП Львівський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України

про стягнення 3384637,87 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 15.02.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 29.01.2016р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 10.05.2016р. у справі №914/4188/15 (головуючий-суддя Мазовіта А.Б. судді: Кидисюк Р.А., Сухович Ю.О.) позов задоволено частково. Стягнуто з ДП Львівський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України на користь ОСОБА_2 Центршляхбуд 1349999,95 грн. основного боргу, 1463837,74 грн. інфляційних втрат, 166027,80 грн. 3% річних та 44697,98грн. судового збору. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач неналежно виконав свої обовязки щодо оплати виконаних позивачем робіт, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 1349999,95 грн. Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат та 3% річних за просточення виконання грошового зобовязання, суд задоволив дані вимоги частково, врахувавши дату отримання відповідачем вимоги позивача про виконання обовязку з оплати коштів та часткове погашення боргу в досудовому порядку.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції необгрунтованим. Вказує, що позивач здійснив невірне нарахування інфляційних втрат і 3% річних, включивши у розрахунок ті місяці, в котрих проплати були здійснені в першій їх частині. Акт звіряння містить відомості лише про можливе сальдо та є виключно бухгалтерським документом, а не первинним документом, що підтверджує момент виникнення у Підприємства обовязку з оплати. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2016р. у справі №914/4188/15, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2016р. у справі №914/4188/15.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2013р. між ДП Львівський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України (генпідрядник) та ОСОБА_2 Центршляхбуд (субпідрядник) укладено договір №1 МЛ на надання послуг з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Львівської області Н-09 Мукачеве-Рахів Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів км 390+696 428+496, за умовами якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобовязався виконати роботи з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Львівської області Н-09 Мукачеве-Рахів Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів км 390+696 428+496, а генпідрядник зобовязався прийняти та оплатити такі роботи (а.с.27-37, т.1).

Відповідно до п.2.1 договору субпідрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам вимог нормативно-технічних документів, державних стандартів України.

Згідно п.3.1 ціна договору становить 20 004 769,00 грн., в тому числі ІІДВ 3 334 128,00 грн. і є динамічною, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості робіт. Вартість робіт за договором визначається договірною ціною (додаток до цього договору).

В матеріалах справи наявна копія договірної ціни на надання послуг (виконання робіт) з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Львівської області Н-09 Мукачеве Рахів Богородчани Івано-Франківськ Рогатин Бібрка Львів км 390+696 428+496, підписаної та скріпленої печатками сторін, яка складає 20 000 474,95 грн. (а.с.38-39, т.1).

Відповідно до п. 3.4 договору фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів Служби автомобільних доріг у Львівській області (замовник).

У разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється після отримання генпідрядником на свій рахунок коштів від замовника на відповідні цілі в повному обсязі (п.3.5 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2. договору та виключно після отримання повного розрахунку в межах фінансування від замовника.

Відповідно до п.4.2 договору до рахунка додаються: документи, що підтверджують належну якість робіт, первинні документи, передбачені для даного виду робіт чинним законодавством (в тому числі накладні на матеріали). В разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів субпідрядник зобовязується відшкодувати спричинені генпідряднику таким ненаданням збитки (витрати).

В пункті п.4.4 договору вказано, що здача-приймання закінчених робіт (обєкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача-приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та підписується уповноваженою особою філії, за якою згідно ДГ закріплена дана ділянка дороги.

Датою передачі робіт від субпідрядника генпідряднику вважається дата підписання акту приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ №3). Роботи вважаються здійсненими виключно після їх фактичного виконання, оформлення документів, зазначених цим пунктом та п.4.2 договору (п. 4.6 договору).

Згідно п. 4.15 договору субпідрядник відраховує 1% від вартості субпідрядних робіт генпідряднику за послуги, які повязані з організацією і коригуванням, прийманням виконаних робіт на обєкті та інше.

Підпунктом 6.1.1 договору встановлено обовязок генпідрядника своєчасно та в повному обсязі оплачувати виконані та прийняті згідно з актом приймання виконаних підрядних робіт (форма№КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ №3) роботи.

Відповідне право субпідрядника на своєчасне (відповідно до умов цього договору) та в повному обсязі отримання плати за виконані та прийняті генпідрядником роботи передбачене п.п.6.4.1 договору.

Відповідальність сторін визначена в розділі 7 договору.

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобовязуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до норм процесуального права (розділ 9 договору).

Пунктом 10.1 передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2013р.

Відповідно до п.10.3 закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, а також від виконання договору в випадках, передбачених договором та /або законодавством.

Договір № 1 МЛ на надання послуг з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Львівської області Н-09 Мукачеве-Рахів Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів км 390+696 428+496 від 04.09.2013р. підписаний і скріплений печатками сторін.

Приєднаними до матеріалів справи копіями актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року та довідки про їх вартість підтверджується виконання ОСОБА_2 Центршляхбуд та прийняття ДП Львівський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України згідно договору № 1 МЛ від 04.09.2013р. будівельних робіт на загальну суму 6749300,00 грн. (а.с.41-54, т.1).

Акти приймання виконаних будівельних робіт скріплені підписами та печатками сторін. відповідач не висловлював жодних зауважень щодо якості, обсягів та терміну виконання робіт.

08.05.2014р. ДП «Львівський облавтодор» отримав від ТОВ «Центршляхбуд» рахунки на оплату №7 від 04.12.2013р. на суму 2636029,00 грн., №8 від 30.12.2013р. на суму 3290307,00 грн. та №9 від 30.12.2013р. на суму 822964,00 грн. (а.с.55-57, т.1).

21.05.2014р. відповідачу вручено письмову вимогу позивача щодо виконання грошових зобовязань за № 74 від 15.05.2014р., в якій вказано, що відповідач не оплатив виконані за договором роботи, станом на 06.05.2014р. заборгованість складає 6749300,00 грн. Позивач вимагав, щоб відповідач у семиденний строк з моменту предявлення даної вимоги розрахувався за отримані роботи (а.с.58-63, т.1).

Як вбачається з виписок по рахунку позивача та акту звіряння взаємних розрахунків, відповідач частково оплатив прийняті роботи згідно укладеного між сторонами договору, перерахувавши 26.12.2014р. 4072138,20 грн., 03.02.2015р. 1000000,00 грн., 08.04.2015р. 109668,75 грн. та 16.04.2015р. 50000,00 грн. (а.с.65-74, 80,т.1).

Вид, обсяг і якість операцій та розрахунків між сторонами у даній справі були предметом звірки, проведеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, за наслідками яких складено довідки № 06-01-35/91 від 08.05.2014р. та № 06-01-35 від 13.05.2014р., підтверджено відсутність розбіжностей в бухгалтерських документах сторін щодо даного правочину (180-184, 192-199, т.1).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало неналежне виконання відповідачем своїх обовязків щодо оплати прийнятих робіт.

Після порушення провадження у справі, а саме 29.04.2016р. відповідач перерахував на рахунок позивача 100000,00 грн. за виконані згідно договору № 1 МЛ від 04.09.2013р. роботи (а.с.208, т.1), у звязку з чим позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог (а.с.206, т.1), в якій просив стягнути з відповідача 3218610,07грн., з яких: 1349999,95 грн. основна сума боргу, 1868610,12 грн. інфляційні втрати та 166027,80 грн. 3% річних.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу положень статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обовязків за договором підряду, а перед замовником за порушення субпідрядником свого обовязку.

Згідно частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Приписами частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході розгляду апеляційної скарги ДП Львівський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України судом встановлено, що на підставі укладеного між сторонами договору № 1 МЛ від 04.09.2013р. відповідач без жодних зауважень прийняв від позивача будівельні роботи загальною вартістю 6749300,00 грн., що підтверджується вищеописаними актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, за вирахуванням належного позивачеві відрахування в розмірі 1% від вартості робіт, до сплати за грудень 2013 року підлягало 6681807,00 грн.

Відповідач частково оплатив виконані позивачем роботи в сумі 5331808,00 грн., у звязку з чим станом на момент прийняття оскаржуваного рішення місцевого господарського суду заборгованість відповідача перед позивачем склала 1349999,95 грн.

Проаналізувавши вищенаведені норми Цивільного та господарського кодексів України та обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 «Бетта-В» 1349999,95 грн. основного боргу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунків 3% річних та інфляції заборгованості, позивач нарахував відповідачу за період з 27.05.2014р. по 04.02.2016р. 3% річних в сумі 166027,80 грн. та 1868610,12 грн. інфляційних втрат за період з червня 2014 року по січень 2016 року включно (а.с.120,166, т.1).

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок суми боргу в цій частині позову, колегія суддів вважає його правильним. Суд правомірно частково задоволив дані позовні вимоги, врахувавши те, що відповідач одержав вимогу позивача 21.05.2014р., тому семиденний строк для виконання обовязку з оплати закінчився 28.05.2014р., тобто першим днем прострочення стало 29.05.2014р.

Посилаючись на умови укладеного між сторонами договору оренди та ч.2 ст.625 ЦК України, суд законно й обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 1463837,74 грн. інфляційних втрат та 166027,80 грн.- 3% річних.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на те, що судом першої інстанції при здійсненні перерахунку інфляційних втрат не було враховано проведених Підприємством проплат в першій половині лютого та квітня 2015р., оскільки як вбачається з наведеного в оскаржуваному рішенні розрахунку, суд врахував дані проплати та застосував індекс інфляції відносно заборгованості, яка залишилась несплаченою на час винесення рішення.

Безпідставними є також твердження апелянта про те, що термін виконання його зобовязань щодо оплати робіт не настав у звязку з ненадання позивачем документів, передбачених п. 4.2 договору.

Підставою для проведення між сторонами остаточних розрахунків є підписання акта приймання-передачі будівельних робіт, які є документами, що підтверджують виконання робіт та їх належну якість.

Акти приймання виконаних будівельних робіт та довідка про їх вартість є первинними документами в розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, оскільки містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Водночас, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується те, що позивач надсилав відповідачу не лише рахунки на оплату, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, але й розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису під акти приймання виконаних будівельних робіт та підсумкові відомості ресурсів під акти приймання виконаних будівельних робіт, що свідчить про виконання позивачем вимог п. 4.2 договору.

Суд правомірно визнав такими, що не підлягають застосуванню положення п.7.4 договору стосовно обмеження розміру відповідальності генпідрядника не вище 1% від загальної вартості порушених генпідрядником зобовязань, враховуючи приписи частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України, згідно з якими особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до частини 3 цієї статті правочин, яким скасовується, чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобовязання, є нікчемним. Відповідач не надав суду належних та допустимих в розумінні ст.34 ГПК України доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні взятих на себе зобовязань за договором від 04.09.2013 р. № 1 МЛ.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2016р. у справі №914/4188/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1