ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

01.09.2016 справа № 908/1701/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від 04.08.2016р.
у справі№ 908/1701/16 (суддя: Смірнов О.Г.)
за позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро», м. Запоріжжя Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області
про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року

ВСТАНОВИВ:

Малокатеринівська селищна рада Запорізького району Запорізької області, смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 04.08.2016р. у справі № 908/1701/16.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VI (зі змінами та доповненнями).

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви заявником було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., тобто 1 розмір мінімальної заробітної плати, як за вимогу немайнового характеру, отже за подання апеляційної скарги апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1515 грн. 80 коп., тобто 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті в суді першої інстанції.

Апелянтом до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі не надано. Разом з тим, заявник просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що Малокатеринівська селищна рада є неприбутковою організацією, та розмір надходжень до бюджету не дозволив передбачити на 2016 рік кошти на судові витрати (у т.ч. сплату судового збору).

Розглядаючи дане клопотання суд бере до уваги наступні приписи чинного законодавства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Колегія суддів зазначає, що даною статтею передбачено право суду, а не обовязок щодо звільнення, відстрочки або розстрочки сплати судового збору.

Згідно п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями) єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні про відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях відповідної селищної ради вирішуються питання щодо затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, який складається та подається на її затвердження виконавчими органами. Тобто, селищна рада має можливість самостійно планувати та розподіляти кошти, у т.ч. передбачати кошти на судові витрати (у т.ч. сплату судового збору). Наявність чи відсутність такого розділу у зазначеному кошторисі має суто субєктивний характер, та не може бути розцінена судом як виключна обставина, яка б свідчила про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, посилання апелянта на відсутність видатків для сплати судового збору у кошторисі установи на 2016 рік, не можуть оцінюватись судом як належні докази доведення обставин, на які посилається апелянт. Тому колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2016р. у справі № 908/1701/16 не приймається до розгляду та повертається скаржнику.

Згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення зазначених обставин, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись пп.4 п. 2 ч. 2 ст. 4, ст. 8 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 04.08.2016р. у справі № 908/1701/16 - повернути заявнику.

Справу № 908/1701/16- повернути господарському суду Запорізької області.

Додаткок: (тільки для Малокатеринівської селищної ради: 70454, Запорізька обл., Запорізький р-н, смт. Малокатеринівка, вул. Калініна, 24) апеляційна скарга № 332/01-32 від 19.08.2016р. та додані до неї документи на 15 арк.

Головуючий С. А. Малашкевич

Судді О.Л. Агапов

ОСОБА_3