ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р.Справа № 922/2400/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро"
до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укр-Пак Сервіс", м. Харків 3-тьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю фірма "Енергоспецбуд"
про стягнення 298107,08 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

3-тьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю фірма "Енергоспецбуд") - ОСОБА_3, за довіреністю від 05.08.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укр-Пак Сервіс" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 року щодо оплат відсотків за період з 18.04.2015 року по 29.04.2016 року в сумі 298107,08 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 липня 2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 01.08.2016 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 25088) про розгляд справи без його участі, як було визнано такою, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, а тому підлягає задоволенню.

Представник позивача в судове засідання 29.08.16р. не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 29.08.16р. не з`явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні 29.08.16р. проти позову не заперечував.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18, відповідно до якої зазначено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Також у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 зазначено, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що судом було направлено ухвалу про порушення провадження у справі та ухвалу про відкладення розгляду справи на адресу відповідача вказану у Витягу з ЄДРПОУ, суд дійшов висновку про належне повідомлення учасників процесу про час та місце судового засідання.

Відповідач правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, процесуальне право на участь у судовому засіданні не реалізував.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача та представника третьої особи, за наявними в справі матеріалами, як передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

08 лютого 2012 року між ПАТ «ОСОБА_1 кредит Дніпро» (позивач) та 3-ю особою, як позичальником, укладено кредитний договір №08/02/2012-КЛВ (далі за текстом - Договір), за умовами якого (в редакції договору про зміну №1 від 28.01.2013), банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України з лімітом кредитування у сумі 1000000,00 грн. Позичальник зобовязувався повернути кредити, отримані в межах кредитної лінії, не пізніше 30 квітня 2013 року та сплатити проценти за користування кредитами, на умовах передбачених цим Договором.

Процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі 22,5% річних. У разі прострочення повернення кредиту позичальником, плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 27,5% річних (пункт 1.4 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що розрахунок суми процентів за користування кредитами починається з дня фактичного виникнення залишку на рахунку обліку кредитної заборгованості, відкритому банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитами, наданими згідно з цим Договором. Проценти за користування кредитами, наданими за цим Договором, нараховуються банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього Договору (достроково або при настанні строку погашення), але не пізніше дати погашення кредитів, вказаної в пункті 1.1 цього Договору, виходячи із суми заборгованості па позичковому рахунку та процентної ставки, вказаної в пункті 1.4 цього Договору.

Згідно пункту 5.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до закінчення строку зазначеного в пункті 1.1 цього Договору (30.04.2013), а в невиконаній частині - до повного виконання зобовязань за цим договором.

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надавши 3-й особі кредит у сумі 1000000,00грн., що підтверджується меморіальним ордером №К/516242 від 14.02.2012.

08.02.12р. між позивачем (кредитор) та відповідачем (поручитель) та 3-ю особою (позичальник) було укладено договір поруки №08/02/2012-П/1 з подальшими змінами викладеними у договорі №1 від 28.01.13р. про зміну договору поруки №08/02/2012-П/1 від 08.02.12р.

Предметом даного договору поруки є зобовязання Поручителя перед Кредитором солідарно відповідати за виконання зобовязань Позичальника за кредитним договором із всіма змінами і доповненнями до нього або які можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, укладеного між Банком та ТОВ ФІРМА «ЕНЕРГОСПЕЦБУД», а саме: по поверненню кредиту у сумі 1000 0000 грн. зі строком повернення отриманого кредиту до 30.04.2013 року. По сплаті процентів за користування кредитними коштами.

Пунктом 3.1. договору поруки встановено, що поручитель відповідає солідарно і в повному обсязі за зобовязаннями боржника перед кредитором, що витікають з кредитного договору, а саме: у разі невиконання боржником вказаних зобовзань. Поручитель повинен повність погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і боржник.

Згідно пункту 6.2 договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з моменту настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не висуне вимоги до поручителя.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2015 у справі №922/5226/13 стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Енергоспецбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" заборгованість за Кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 у сумі 1918986,88грн. та 38379,73грн. судового збору. Зокрема, згідно заяви про зміну предмету позовної заяви від 10.02.2015, заборгованість, що була предметом розгляду у справі №922/5226/13, складалася із: заборгованості за кредитом - 1000000,00грн.; заборгованості за процентами - 519726,02грн., нарахованими станом на 09.02.2015; інфляції за кредитом - 292503,14грн.; інфляції за процентами - 106757,72 грн. Дане рішення набрало законної сили 10.03.2015 та на його виконання 12.03.2015 видано відповідний наказ.

Як зазначає позивач у позовній заяві у даній справі, відповідач свої зобов'язання за договором поруки щодо повернення суми кредиту до даного часу також не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 298107,08грн., що нарахована за період з 18.04.2015 по 29.04.2016.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 19 грудня 2011 р. у справі № 6-84цс11. Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За законом у цьому випадку немає так званої обовязкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися в суд з позовом до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником за кредитним договором; між кредитором і поручителем за договором поруки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин. Так, Верховний суд вказує, що кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому у разі предявлення вимоги кредитора про виконання обовязку лише до поручителів останні солідарно відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Також, у своїй ухвалі Верховний Суд України від 04.03.09р. (провадження №6-19972св08) вказав, що суди попередніх інстанцій помилково виходили з того, що наявність рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором із боржника та інших поручителів є перешкодою для пред'явлення окремого позову до ОСОБА_1 як поручителя.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідач не надав доказів виконання договору поруки та погашення кредиту, у зв'язку з чим позивач обґрунтовано здійснив нарахування процентів за користування кредитом у відповідності до умов пункту 2.3 кредитного договору .

Перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд вважає його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення 298107,08 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 530, 553, 554, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовній вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укр-Пак Сервіс", м. Харків (61166, м. Харків, вул. Шатилова Дача, 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд.3, код 14352406) заборгованість за відсотками в сумі 298107,08 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 4471,60 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_4