РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016Справа № 910/10327/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомАварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій у Кіровоградській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сепса Оіл Україна"
простягнення 29 367 грн 36 коп.
Представники
від позивача:Дорошенко К.А. - представник за довіреністю
від відповідача:не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій у Кіровоградській області з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сепса Оіл Україна" про стягнення 22 841 грн 28 коп. заборгованості за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 12 від 05.05.2014.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 12 від 05.05.2014 не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 22 841 грн 28 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 порушено провадження у справі № 910/10327/16 та справу призначено до розгляду на 01.08.2016.

18.07.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та заява про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 розгляд справи відкладено на 15.08.2016, у зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали суду.

15.08.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, а також розгляд справи відкладено на 30.08.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали суду.

18.08.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача у судове засідання 30.08.2016 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch.

У судове засідання 30.08.2016 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 29 367 грн 36 коп.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи рекомендації, викладені у пункті 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 визначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, суд приймає збільшення позовних вимог та розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 29 367 грн 36 коп.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 30.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.05.2014 між Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій у Кіровоградській області (аварійно-рятувальна служба за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сепса Оіл Україна" (замовник за договором) укладено договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 12, відповідно до умов якого аварійно-рятувальна служба зобов'язана надати послуги щодо організації та здійснення аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування об'єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті надзвичайної ситуації, а замовник зобов'язується оплачувати постійне та обов'язкове обслуговування аварійно-рятувальною службою об'єкта, у тому числі відшкодовувати витрати, що пов'язані з ліквідацією надзвичайних ситуацій.

Згідно з пунктом 6.1 договору даний договір вступає в силу з 05.05.2014 і діє постійно.

У відповідності до пункту 1.2 договору організація та здійснення аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування відбувається на об'єкті за адресою, зазначеною у додатку № 1, який є невід'ємною частішою даного договору.

Відповідно до пункту 4.1. договору вартість функціонування структурних підрозділів аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози її виникнення у кількості однієї оперативної одиниці складає 22,49 % від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування (14505,37 грн), а саме 3 263 грн 04 коп. на місяць в тому числі ПДВ, за об'єкти згідно додатку № 1. Ця вартість встановлена сторонами на основі розрахунку (калькуляції), додаток 2, і виконаний згідно з вимогами Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, та шляхом встановлення небезпечності об'єкта, виходячи з його функціональної діяльності. Оплата за виконання аварійно-рятувальних робіт виконується за фактичними витратами на їх виконання. За додатковою угодою сторін можливі інші види розрахунків, що не порушують чинне законодавство України. За взаємною згодою сторін вартість обслуговування згідно з договором може змінюватись шляхом унесення змін і доповнень до договору.

Положеннями пункту 4.2 договору сторони погодили, що плата за обслуговування об'єкта аварійно-рятувальною службою здійснюється в безготівковому порядку щомісячним перерахуванням коштів на її розрахунковий рахунок, у період з 20 по 25 число поточного місяця.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати отриманих послуг за період червень, грудень 2015 року та січень-травень 2016 року включно згідно з договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 12 від 05.05.2014, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 29 367 грн 36 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 29 367 грн 36 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 12 від 05.05.2014 та факту наявності заборгованості за отримані послуги за період червень, грудень 2015 року та січень-травень 2016 року включно у розмірі 29 367 грн 36 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 29 367 грн 36 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сепса Оіл Україна" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, поверх 2, ідентифікаційний код 39089306) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Шевченка, буд. 3, ідентифікаційний код 08588791) заборгованість у розмірі 29 367 (двадцять дев'ять тисяч триста шістдесят сім) грн 36 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 05.09.2016

Суддя Н.Б. Плотницька