ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. Справа № 925/667/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19

до приватного підприємства «Сата-Інвестфарм», м. Черкаси, бул. Шевченка, 305, кв. 216

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Альба України», Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100

про стягнення 79 542,62 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

ОСОБА_3 директор за посадою;

від третьої особи: не зявився.

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Сата-Інвестфарм», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Альба України», в якому просить суд стягнути з відповідача 79 542,62 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №АЛ-784 віл 17.11.2011р., що укладений між приватним підприємством «Сата-Інвестфарм» та приватним акціонерним товариством «Альба Україна», право грошової вимоги за яким було набуте позивачем відповідно до договору застави майнових прав №РR-02/408/12 від 27.05.2014р., що укладений між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та приватним акціонерним товариством «Альба Україна», та відшкодування судових витрат. Заставою забезпечені права вимоги за період з 18.03.2014р. по 17.04.2014р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник представники відповідача вимоги визнали частково, в сумі 33 784,95 грн. В решті вимог просять відмовити за необґрунтованістю, оскільки іншого боргу немає. Кошти сплачувались і на рахунок третьої особи, і ці оплати не бажає враховувати позивач. Також представники вказують, що банк не хоче враховувати окремі їхні платежі, проведені до 18.03.2014р. і після 15.04.2014р.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, відзив на позов не надала, представників у судове засідання вчетверте не направила, витребувані документи не надала, про причини неявки суд не повідомила.

Судом вимагалось проведення тристоронньої звірки заборгованості з підписанням акту звірки. Ініціатива в проведенні звірки покладалась на відповідача. Тристороння звірка заборгованості не проведена. Сторони обмінялись листами. Відповідачем в акті підтверджена та визнана заборгованість 33784,95 грн. Дана заборгованість не спростована позивачем.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

23.03.2012р. між ПАТ «Універсал Банк» (Банк) та ПpAT «Альба Україна» (Позичальник) було укладено кредитний договір купівлі-продажу №408/12 з подальшими змінами та доповненнями (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у формі кредитної лінії, в сумі ліміту кредитної лінії 5 000 000 євро, які видаються траншами, та сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 28% річних, терміном/строком дії ліміту кредитної лінії по 10 січня 2015 року (том 1, а.с. 22-67).

В межах дії кредитної лінії (відповідно до умов Кредитного договору) Банк надав Позичальнику транш на загальну суму 10 690 000 грн., який Позичальником своєчасно повернутий не був.

Вказані вище кредитні кошти Банк видав Позичальнику в межах строку дії гарантії, наданої ПАТ «Універсал Банк» за заявою ПрАТ «Альба Україна».

Станом на 07.06.2016р. загальний розмір заборгованості ПрАТ «Альба Україна» перед ПАТ «Універсал Банк» за Кредитним договором складає 5 533 200,81 грн.

27.05.2014р. з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між Банком та Позичальником було укладено договір застави майнових прав №РR-02/408/12 (том 1, а.с. 12-18), відповідно до п. 1.2. якого Позичальник передав в заставу Банку свої майнові права (право грошової вимоги) як кредитора в зобов'язаннях, в тому числі за договором купівлі-продажу №АЛ-784 від 17.11.2011р., що укладений між Позичальником (ПрАТ «Альба Україна») та ПП «Сата-Інвестфарм» (Відповідачем у даній справі).

Відповідно до п.п. 3.1.1. Договору застави, Заставодавець зобов'язаний протягом трьох календарних днів з дня укладання цього договору письмово повідомити Боржника про заставу майнових прав, що складають предмет застави за цим Договором та надати Заставодержателю протягом цього ж строку документи, що підтверджують таке повідомлення Боржника.

Відповідно п.п. 3.1.14. Договору застави Заставодавець зобов'язаний протягом трьох календарних днів з моменту відступлення/переводу предмета застави Застоводержателю передати йому всю документацію, що стосується предмету Застави.

Пункт 4.3. Договору застави встановлює, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом відступлення Заставодержателю майнових прав, що складають предмет застави.

19.08.2014р. між ПАТ «Універсал Банк» та ПрАТ «Альба Україна» складено акт-пітвердження набуття прав за договором застави майнових прав №PR-02/408/12 від 27.05.2014р. (том 1 а.с. 20-21), згідно з яким, сторони встановили та визначили, що Заставодержатель за договором Застави, в результаті звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та задоволення забезпеченої обтяженням вимоги, набув наступні майнові права, а саме право грошової вимоги (або право вимоги на отримання платежів) (як кредитора) за зобов'язаннями, що виникли на підставі договору купівлі-продажу (контракту) №АЛ-784 від 17.11.2011р. (далі - Контракт), укладеного між Заставодавцем та ПП «Сата-Інвестфарм», (далі - Боржник) в сумі 113 242,62 грн. та передано Застоводержателю за актом приймання-передачі документи, що підтверджують грошові зобов'язання Боржника за Контрактом, право грошової вимоги за яким набув Заставодержатель (а саме: оригінал Контракту, оригінал видаткових накладних тощо).

Статтею 26 ОСОБА_4 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003р. №1255-IV (далі - ОСОБА_4 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень») встановлено, що коли предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, то позасудовим способом звернення стягнення на такий предмет забезпечувального обтяження є відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги.

Статтею 32 ОСОБА_4 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено спеціальний порядок звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, коли таким предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги. Так, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права.

Таким чином, враховуючи наявність невиконаних кредитних зобов'язань ПрАТ «Альба Україна» перед Банком, Банк, відповідно до норм чинного законодавства, зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна початок звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, яким виступало право грошової вимоги до Відповідача за Договором, та у результаті звернення стягнення, набув право грошової вимоги (тобто став Кредитором Відповідача за Договором).

Листом від 03.06.2014р. №1978 ПрАТ «Альба Україна» повідомило ПП «Сата-Інвестфарм» про укладення та дію договору застави майнових прав №PR-02/408/12 від 27.05.2014р., відповідно до якого ПраТ «Альба Україна» передала в забезпечення власних зобов'язань по кредитному договору №408/12 від 23.03.2012р. та договору про встановлення ліміту гарантійних операцій №407/12 від 23.03.2012р. заставодержателю належні йому майнові права вимоги отримання грошових коштів за договором купівлі-продажу №АЛ-784 від 17.11.2011р., та просило Відповідача в строк двох робочих днів з дня отримання цього листа перерахувати належні ПрАТ «Альба Україна» по договору купівлі-продажу кошти в сумі 116242,62 грн., що є предметом застави, безпосередньо на користь ПАТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості ПрАТ «Альба України» по кредитних договорах. Додатково повідомлено, що починаючи з дати отримання цього листа, платежі виконані на користь ПрАТ «Альба України», за реквізитами, відмінними від зазначених вище, або будь-які зустрічні вимоги не будуть зараховані в оплату контракту та підлягатимуть оплаті на користь ПАТ «Універсал Банк» (том 1, а.с. 129).

18.08.2014р. ПрАТ «Альба Україна» було направлене повідомлення №2862 про заміну кредитора за договором, яким підтверджене, що Новий кредитор набув право грошової вимоги (на отримання платежів) за Контрактом та став кредитором ПП Сата-Інвестфарм» за грошовим зобов'язання перед Новим кредитором у сумі 113 242,62 грн. (том 1, а.с. 130).

05.09.2014р. Банк звернувся з вимогою до ПП Сата-Інвестфарм», в якій вимагає негайно сплатити суму заборгованості за зазначеними у цій вимозі реквізитами Банку (том 1, а.с. 132).

За твердженням позивача, з 05.09.2014р. по 25.12.2015р. ПП «Сата-Інвестфарм» здійснило часткове погашення суми заборгованості у розмірі 33 700 грн.

За твердженням позивача, станом на 16.05.2016р. загальна сума заборгованості ПП «Сата-Інвестфарм» за Договором купівлі-продажу становить 79 542,62 грн.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

На момент звернення з позовом до суду заборгованість повністю не погашена.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення та обгрунтування представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони у справі є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг України, з внесенням реєстраційних даних до ЄДРПОУ.

Предметом спору не є стягнення боргу за банківським продуктом (кредит, іпотека тощо).

Предметом спору у справі є вимоги заставодержателя (як кредитора) до боржника про стягнення заборгованості за договором застави майнових прав у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання з оплати отриманих лікарських засобів та виробів медичного призначення на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зобов'язанням, згідно статті 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

В силу положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Договір, згідно статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

За правовою природою договір купівлі-продажу №АЛ-784 віл 17.11.2011р. є договором купівлі-продажу і відповідає вимогам статті 655 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Спір стосовно підстав виникнення боргу, моменту його виникнення, прав нового кредитора, підстав виникнення права вимоги нового кредитора у вимогах до боржника відсутній.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що відповідач не оплатив своєчасно, у повному обсязі та належним чином прийнятий у ПрАТ «Альба Україна» товар лікарські засоби. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Заявлений позивачем розмір основного боргу відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу передбачено, що Первісний кредитор поставляє вироби медичного призначення (далі за текстом - товар), а Відповідач/Боржник зобов'язується приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти Первісному кредитору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору купівлі-продажу, Боржник проводить оплату Товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Первісного кредитора.

Відповідно до пункту 6.1 Договору купівлі-продажу, товар вважається переданим Продавцем і прийнятий Покупцем по кількості та асортименту в момент підписання Сторонами видаткової накладної на товарну партію.

Відповідно до пункту 7.2. Договору купівлі-продажу, у випадку порушення Боржником п.5.2. він виплачує Первісному кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожний день заборгованості.

Первісний кредитор відповідно до умов Договору, виконував свої обв'язки та поставляв товар Відповідачу, що підтверджується видатковими накладними про отримання Відповідачем товару. Проте, Відповідач не здійснив розрахунок за товар по кількості та асортименту, зазначеному у підписаних ним видаткових накладних на товарну партію.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_4 України «Про заставу» від 02.10.1992р. №2654-ХІІ І надалі по тексту ОСОБА_4 «Про заставу»), застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 4 ОСОБА_4 «Про заставу» визначає, що предметом застави можуть бути майно та майнові права.

Стаття 20 ОСОБА_4 «Про заставу» встановлює, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з пунктом 1 статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 2 статті 590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, перевірено доказами та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем ПП «Сата-Інвестфарм» не спростовано наявність заборгованості за договором купівлі-продажу №АЛ-784 віл 17.11.2011р. перед публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» - як заставодержателем, право грошової вимоги за яким було набуте відповідно до договору застави майнових прав №РR-02/408/12 від 27.05.2014р. в розмірі 113 242,62 грн.

З 05.09.2014 року по 25.12.2015 року ПП «Сата-Інвестфарм» здійснив часткову оплату суми заборгованості у розмірі 33 700 грн.

Так, станом на 16.05.2016 року загальна заборгованість Відповідача за Договором купівлі - продажу становить 79 542,62 грн.

Відповідач суму заборгованості в розмірі 79 542,62 грн. заперечує та стверджує про наявність заборгованості в розмірі 33 784,95 грн., що підтверджується первинними документами на копіями платіжних доручень. Відповідач надав також належно посвідчену копію платіжного доручення №2201 від 31.03.2014р. на суму 16613,62 грн., яка не спростована позивачем. Надано примірник акту звірки заборгованості за спірний період, де підтверджена заборгованість відповідача в сумі 33784,95 грн. та не оспорюється відповідачем.

Вимога про стягнення з відповідача 33 784,95 грн. заборгованості за прийнятий товар медичного призначення підлягає до задоволення. В решті вимоги позивачу належить відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Заперечення позивача проти визнання боргу в сумі 33 784,95 грн. не враховуються судом при прийнятті рішення, оскільки заперечення не підтверджені належними первинними доказами та бухгалтерськими документами в розумінні приписів ст.ст. 33-34 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд враховує, що певні обставини можуть доводитись тільки певними доказами. Позивач обґрунтовано та підставно звернувся в господарський суд з позовом до ПП «Сата-Інвестфарм» та використав належний спосіб захисту свого порушеного права. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з покладенням судових витрат на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог та стягнути на користь позивача 1 378,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: приватного підприємства «Сата-Інвестфарм», м. Черкаси, бул. Шевченка, 305, кв. 216, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код 21133352, номер рахунку в банку невідомий

33 784,95 грн. заборгованості та 1 378,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 26.08.2016р.

Суддя Г.М. Скиба