КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2016 р. Справа№ 910/4858/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

представники сторін у судове засідання не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2016р.

по справі №910/4858/15-г (суддя - Пукшин Л.Г.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний союз»

до приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур»

про стягнення 6 600 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. скаргу приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відхилено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, приватне акціонерне товариство «Укрпрофтур» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. по справі №910/4858/15-г в частині відмови у задоволенні скарги про визнання недійсною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.02.2016р. Прийняти нову ухвалу у справі №910/4858/15-г в частині оскарження постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.02.2016р., якою визнати недійсною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.02.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2016р. апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» прийнято до провадження.

Від товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний фонд» надійшло клопотання про припинення апеляційного провадження у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 09.06.2016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Благодійний союз», приватне акціонерне товариство «Укрпрофтур» та відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду даної справи, за відсутності клопотання про продовження строку розгляду, справа розглядається у визначений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк, за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва № 910/4858/15-г від 30.03.2015р. позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Укрпофтур» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний союз» грошові кошти в розмірі 6 600 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 73 080,00 грн.

22.07.2015р. на виконання зазначеного рішення видано наказ.

21.08.2015р відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження ВП№ 4841039 щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва № 910/4858/15-г.

30.12.2015р. на підставі ст.ст. 48, 50 закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу у зв'язку з тим, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 № 910/4858/15-г було відновлено строк на звернення з апеляційною скаргою та прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

17.02.2016р. стягувач повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про примусове виконання наказу господарського суду від 22.07.2015 у справі №910/4858/15-г.

18.02.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 50223645) щодо примусового виконання наказу господарського суду від 22.07.2015р. у справі № 910/4858/15-г про стягнення з ПАТ «Укрпрофтур» на користь ТОВ «Благодійний союз»грошових коштів в розмірі 6 600 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 73080,00 грн., а також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження та про арешт коштів боржника.

17.02.2016р. Київським апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою змінено рішення суду по справі №910/4858/15-г. Стягнуто з ПАТ «Укрпрофтур» на користь ТОВ «Благодійний союз» грошові кошти в розмірі 6 310 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 73 080,00 грн.

ТОВ «Упрпрофтур» звернулось до господарського суду міста Києва із скаргою на постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та про арешт коштів боржника в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи скаргу заявник посилається на те, що 18.02.2016р. його представник в усному порядку повідомив державного виконавця про зміну рішення господарського суду у справі 910/4858/15-г, підтвердженням чого є відмітка в журналі відвідувачів заступника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Підстави відмови у відкриті виконавчого провадження визначені у ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

За статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підтвердження повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заявник посилається на усне повідомлення, що підтверджується відміткою у журналі відвідувачів заступника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві, у якому зафіксовано відвідування керівництва органу ДВС представником ПрАТ «Укрпрофтур».

Проте, усне повідомлення в силу Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Заявник не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 122 Господарського процесуального кодексу України та з відповідним документально обґрунтованим зверненням до відділу примусового виконання рішень.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2016р.

Посилання в апеляційній скарзі на зміну способу і порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно, апеляційний господарський суд до уваги не приймає, оскільки зазначене не заявлялось у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. у справі №910/4858/15-г.

Щодо клопотання про припинення в порядку п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, то клопотання задоволенню не підляже, оскільки на момент прийняття оскарженої ухвали судом першої інстанції виконавче провадження закінчено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. у справі №910/4858/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали оскарження № 910/4858/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції у м. Києві.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді С.А. Пашкіна

Л.В. Кропивна