ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.06.2016 р. Справа № 905/858/16

Суддя господарського суду Донецької області Ніколаєва Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1»

до відповідачів: 1. Державного підприємства «Донецька залізниця»

2. Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний

комбінат»

про стягнення 2 822, 88 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

Суть спору: ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про солідарне відшкодування збитків в розмірі 2822,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу 1/136 від 05.01.2015р., укладеного між ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», останнім на адресу ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» згідно досилочної залізничної накладної № 46973319 від 06.09.2015р. до основної залізничної накладної на групу вагонів № 46967659 від 05.09.2015р. у напіввагоні № 53515979 відправлено вантаж руда залізна агломераційна (аглоруда), але при комісійному переважуванні вантажу на станції призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці виявлено недостачу вантажу у вказаному напіввагоні, про що складений комерційний акт № БН 724185/1050 від 15.09.2015р. При цьому, в порушення вимог ст.ст. 31, 32 Статуту залізниць України та п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантаж за залізничною накладною № 46967659 у напіввагоні №53515979 не був підготовлений відправником - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» до перевезення з урахуванням його схоронності під час транспортування, а також прийнятий перевізником до перевезення у напіввагоні в пошкодженому стані, що є підставою для солідарного стягнення з ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» збитків у розмірі 2822,88 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2016р. для розгляду даної справи визначено суддю Овсяннікову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.02.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/858/16 та призначено її розгляд на 15.03.2016р.

15.03.2016р. за вх.№ 8223/16 господарський суд одержав від відповідача-2 відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд відмовити ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у повному з обсязі з посиланням на те, що:

- по-перше, відповідно до п. 4.7 договору купівлі-продажу №1/136 від 05.01.2015р. ризик, якому може бути підданий товар, і право власності на товар переходять від продавця до покупця з моменту передачі товару перевізникові;

- по-друге, з моменту поставки товару (05.09.2015р.) протягом 30 днів позивач не повідомив відповідача-2 про виявлену недостачу та не викликав представника останнього для засвідчення факту недостачі вантажу у вагоні №53515979, як то передбачено умовами Розділу 5 «Передача-приймання товару» договору купівлі-продажу №1/136 від 05.01.2015р.;

- по-третє, в процесі передачі перевізником вантажовідправнику вагону № 53515979 в порожньому стані і передачі вантажовідправником перевізнику зазначеного вагона в навантаженому стані технічних або комерційних несправностей ні відповідальними працівниками перевізника, ні відповідальними працівниками вантажовідправника на коліях станції Рокувата виявлено не було, про що свідчить відсутність акту загальної форми ГУ-23 або запису про технічну несправність вагону №53515979 в книзі ВУ-15, а тому, факт порушення з боку вантажовідправника приписів пунктів 5, 6 розділу 15 «Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу» не встановлено. В додаток до відзиву відповідачем-2 надано належним чином засвідчену копію Єдиного технологічного процесу роботи підїзної колії ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» і станції примикання Рокувата Придніпровської залізниці.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.03.2016р. задоволена заява судді Овсяннікової О.В. про самовідвід від розгляду справи №905/858/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2016р. для розгляду справи визначено суддю Ніколаєву Л.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.03.2016р. справа № 905/858/16 прийнята до провадження судді Ніколаєвої Л.В. та призначено її розгляд на 12.04.2016р..

17.03.2016р. за вх.№ 8901/16 господарський суд одержав клопотання позивача, згідно з яким, останній підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача. У вказаному клопотанні позивач також письмово підтвердив, що у провадженні інших судів відсутній спір між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також немає рішення судів з таких спорів.

12.04.2016р. за вх.№ 11774/16 господарський суд одержав клопотання позивача, згідно з яким, останній підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача, а також пояснює, що копії комерційного акту №011310/672 від 09.09.2015р. станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, актів загальної форми №1-203 від 15.09.2015р., № 367 від 15.09.2015р., складених на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці може надати відповідач-1, зазначені документи разом зі спірним вагоном позивачу не надходили. В додаток до клопотання позивач надав належним чином засвідчені копії відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих на безкоштовний запит щодо відповідача-1, технічного паспорту ваг №14 (заводський №9561213) станції Сартана-2, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №1356 від 26.11.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.04.2016р. розгляд справи відкладено на 12.05.2016р. та викликано у судове засідання посадових осіб станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці та станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці для дачі пояснень з приводу обставин, засвідчених комерційним актом БН № 724185/1050 від 15.09.2015р. та обставин, засвідчених комерційним актом № 011310/672 від 09.09.2015р. відповідно.

15.04.2016р. господарський суд одержав заяву відповідача-2 про розгляд справи без участі представника останнього та з урахуванням письмових заперечень проти позову, викладених у відзиві.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.05.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника позивача за вх. № 1376/12 від 12.05.2016р. строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 01.06.2016р., розгляд справи відкладено на 01.06.2016р.

01.06.2016р. господарським судом одержаний Спеціальний витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на електронний запит суду № 21951218, з якого вбачається, що позивачем змінено тип акціонерного товариства та новим найменуванням останнього є Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», у звязку з чим суд дійшов висновку про необхідність зміни найменування позивача у справі з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» на ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1».

Позивач у судове засідання 01.06.2016р. не зявився. При цьому, про дату, час та місце судового засідання останній повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач-1 у жодне судове засідання не з'явився, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконав, зокрема, відповідач-1 не скористався правом, наданим йому статтею 59 ГПК України, і не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову. При цьому, з огляду на інформаційний лист ВГСУ від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням АТО» (із змінами та доповненнями) про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить акти господарського суду Донецької області від 29.02.2016р., 17.03.2016р. про неможливість надсилання поштової кореспонденції на адресу, що зазначена позивачем у позові та у Спеціальному витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2016р. та розміщення оголошень про час та місце розгляду справи на електронній сторінці господарського суду Донецької області, яка міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні».

Відповідач-2 у судове засідання 01.06.2016р. не зявився, але 30.05.2016р. за вх.№ 1546/30 на офіційну електронну адресу господарського суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

З огляду на зазначене, а також враховуючи той факт, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд визнав за можливе розглянути справу в порядку статті 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 85 ГПК України у судовому засіданні 01.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

06.09.2015р. зі станції відправлення Рокувата Придніпровської залізниці ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (вантажовідправник) відвантажило на адресу ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» (вантажоодержувач) на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці вантаж руда залізна агломераційна (аглоруда) у кількості 3 766 500 кг, у т.ч. у напіввагоні № 53515979 у кількості 69 000 кг, що підтверджується досилочною залізничною накладною № 46973319 до основної залізничної накладної на групу вагонів № 46967659 від 05.09.2015р.

Відповідні відмітки в основній залізничній накладній свідчать, що вантаж - руда залізна агломераційна (аглоруда), Fe-56%, вологість норма менше 6%, завантажений у напіввагон засобами вантажовідправника. Вантаж зважувався на 150 тонних вагонних вагах ( заводський №23100ВВ 150Э/2СД №100).

При надходженні напіввагону № 53515979 на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці здійснено комісійне переважування спірного напіввагону, за результатами якого виявлена недостача вантажу, про що складений комерційний акт від 15.09.2015р. № БН 724185/1050.

Так, у комерційному акті № БН 724185/1050 від 15.09.2015р. встановлено, що по документу у напіввагоні № 53515979 вантаж руда залізна агломераційна (аглоруда) завантажений навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150 тон): брутто не вказано, тара 22 400 кг, нетто 69000 кг. При переважуванні виявилось: брутто 84 500 кг, тара з бруса 22 400 кг, нетто 62 100 кг, що менше документа на 6 900 кг. Завантаження у вагоні нижче рівня бортів на 1000х1200 мм, нерівномірне, горбоподібне. Поверхня вантажу не маркована. Над 1-2 люками з правої сторони по ходу потягу воронка розміром 1200 мм х 1200мм х до підлоги вагона, над 6-7 люками воронка 600мм х 700мм х до підлоги вагона. Протікання вантажу на ст. Маріуполь-Сортувальний немає. Вагон прибув у технічному відношенні несправний: між 1-2 люками з правої сторони відсутній армувальний лист на поперечній балці, зазори до 50 мм закладені дрантям. Обєм кузова вагона 76 м.куб. Переважування вантажу здійснювалось в присутності Зам. ДС ОСОБА_2, агента комерційного ОСОБА_1, прийомоздавальника вантажу к-та ім. Ілліча ОСОБА_3 і вагаря к-та ім. Ілліча ОСОБА_4 на 150 т електронних вагах станції Сартана-2 к-та ім. Ілліча з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагону недостача вантажу підтвердилась. Завідуючого вантажним двором по штату немає.

Згідно з розрахунком позивача, маса недостачі вантажу, із врахуванням норми природної втрати 1 % маси нетто вантажу становить 6,21 тон, а її вартість 2822,88 грн. з ПДВ. При цьому, вартість вантажу визначена позивачем на підставі рахунку-фактури вантажовідправника № 808/21 від 05.09.2015р., який наявний у матеріалах справи.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявні в матеріалах справи досилочна залізнична накладна № 46973319 від 06.09.2015р. та основна залізнична накладна № 46967659 від 05.09.2015р. свідчать про укладення між ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_3».

Відповідні відомості в основній залізничній накладній № 46967659 від 05.09.2015р. свідчать, що завантаження вантажу у напіввагон здійснювалося відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобовязаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обовязку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082. При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Разом з тим, завантажений засобами вантажовідправника вантаж у напіввагон № 53515979, прийнятий залізницею до перевезення без жодних зауважень щодо неправильностей завантаження чи кріплення вантажу.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

У ч. 1 ст.31 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як свідчать матеріали справи, при надходженні вантажу на станцію призначення залізницею складений комерційний акт від 15.09.2015р. № БН 724185/1050, в якому встановлені обставини щодо недостачі вантажу у напіввагоні № 53515979, а також обставини щодо наявності ознак втрати вантажу в процесі його перевезення (над 1-2 люками з правої сторони по ходу потягу воронка розміром 1200 мм х 1200мм х до підлоги вагона, над 6-7 люками воронка 600мм х 700мм х до підлоги вагона). Крім того, напіввагон № 53515979 прибув у технічному відношенні несправний (між 1-2 люками з правої сторони відсутній армувальний лист на поперечній балці, зазори до 50 мм закладені дрантям).

Господарський суд вважає, що такі обставини є підставою для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника (відповідача-1), з огляду також на те, що останнім не надано жодних доказів, що підтверджують, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

Згідно до п. а) ч. 1 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу вантажу залізниця відповідає у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України встановлено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Як встановлено судом, розрахунок позовних вимог здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу 1 % від маси, зазначеної у перевізних документах, та виходячи із вартості 1 тони руди залізної агломераційної у напіввагоні № 53515979 454,57 грн. з ПДВ, яка визначена у рахунку вантажовідправника № 808/21 від 05.09.2015р.

Між тим, зі змісту графи 20 залізничної накладної № 46967659 від 05.09.2015р. вбачається, що рівень вологості вантажу у спірному напіввагоні складає менше 6%, а отже, вантаж зданий до перевезення у вологому стані, а тому, при визначенні розміру недостачі маси вантажу у спірному вагонах необхідно враховувати норму недостачі (суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2%.

Згідно комерційного акту № БН 724185/1050 від 15.09.2015р. недостача вантажу у напіввагоні № 53515979 складає 6900 кг.

За здійсненим господарським судом розрахунком нестача вантажу з урахуванням норми природної втрати (2%) у напіввагоні № 53515979 складає 5520 кг (6900 кг 1380 кг = 5520 кг), а її вартість 2 509,23 грн. (5,52 тон х 454,57 = 2 509,23 грн.).

Таким чином, з огляду на наведене та зміст наявного у матеріалах справи комерційного акту, за висновками суду, відповідач-1 своїх зобовязань за договором перевезення належним чином не виконав збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд вважає вимоги позивача до ДП «Донецька залізниця» (відповідача-1) частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у визначеному судом розмірі.

Водночас, відповідно до п.1 Правил складання актів, затверджених наказом №434 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера, акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю, акти про пошкодження вагона або контейнера та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.

За приписами п.3.9 роз'яснень №04-5/225 від 29.09.2008р. Вищого господарського суду «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

З метою повного та всебічного зясування всіх обставин справи ухвалами господарського суду Донецької області від 17.03.2016р., 12.04.2016р., 12.05.2016р. позивача та відповідача-1 було зобовязано надати, зокрема, належним чином засвідчену копію акту №367 від 15.09.2015р. про технічний стан напіввагону №53515979, на який міститься посилання в комерційному акті № БН 724185/1050 від 15.09.2015р. Крім того, судом викликано у судове засідання посадових осіб станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці для дачі пояснень з приводу обставин, засвідчених комерційним актом БН № 724185/1050 від 15.09.2015р. та зобовязано надати в т.ч. копію акту № 367 від 15.09.2015р. про технічний стан напіввагону №53515979, але останні у судове засідання не зявилися, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконали.

Позивач та відповідач-1 вимоги суду у зазначеній частині також не виконали. Відтак, за висновками суду, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено, що завантаження спірного вантажу здійснювалось ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у технічно несправний напіввагон №53515979 і останній був про це обізнаний.

Таким чином, позовні вимоги до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (відповідача-2) є необгрунтовними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-1 пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_3» задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_3» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, буд. 1, ) 2 509 (дві тисячі пятсот девять) грн. 23 коп. збитків та 1224 (одна тисяча двісті двадцять чотири) грн. 89 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_3» до Державного підприємства «Донецька залізниця» відмовити.

4. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_3» у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат».

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 06 червня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва