ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

31 серпня 2016 року Справа № 915/155/14

Кредитор: Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, вул. Кобилянського, 223а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50002.

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний карєр», 56445, Миколаївська область, Доманівський район, с. Прибужжя; .

Ліквідатор: ОСОБА_1, адреса для листування: 29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 54 (4 поверх).

Суть спору: про визнання кредиторських вимог.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора: ОСОБА_2, довіреність від 24.02.2016 № 01/7-321.

Від банкрута: ОСОБА_3, довіреність від 05.05.2016.

Ліквідатор: не зявився.

Суть спору: Від Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до суду 19.10.2015 надійшла заява про визнання грошових вимог у сумі 133 795,27 грн.

Ухвалою суду від 03.11.2015 вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до суду надійшла заява про визнання грошових вимог у сумі 133 795,27 грн. було відкладено до повернення матеріалів справи № 915/155/14 з суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 16.11.2015 року кредитора було повідомлено про недоліки, виявлені при поданні заяви про визнання кредиторських вимог та встановлено строк для їх усунення до 25.11.2015 року.

Враховуючи, що станом на 25.11.2015 року кредитором подано докази сплати судового збору, ухвалою суду від 26.11.2015 розгляд заяви було призначено на 01.12.2015 о 10:40.

У відповідності до повідомлення від 26.10.2015 № 02-07/45 ліквідатор вказав, що грошові вимоги кредитора виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Прибузький гранітний карєр» та заявлені після встановленого законом строку для їх подання, а тому грошові вимоги в сумі 95 474,57 грн. можуть бути визнані та включені до шостої черги реєстру задоволення кредиторських вимог.

Крім того ліквідатор зазначає, що вимоги в сумі 38 320,70 грн., що ґрунтуються на підставі договорів № 173/05 від 01.10.2013, № 49/01 від 23.05.2014 можуть бути визнані частково в сумі 4 597,42 грн., оскільки заявником не надано належних доказів виконання умов договорів, а саме належним чином оформлених та підписаних актів виконаних робіт по договору № 49/01 від 23.05.2014 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року. Відносно договору № 173/05 від 01.10.2013 року ліквідатор вказав, що заявником не надано доказів проведення робіт, передбачених п. 4.1 та п. 4.3 договору № 173/05 від 01.10.2013 року, а саме відомостей про роботу особового складу та актів здачі-приймання виконаних робіт.

Ухвалою суду від 01.12.2015 розгляд заяви Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання грошових вимог у сумі 133 795,27 грн. було відкладено до повернення справи з суду касаційної інстанції.

Враховуючи, що 21.03.2016 справу № 915/155/14 було повернуто з суду касаційної інстанції, ухвалою суду від 22.03.2016 розгляд заяви Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання грошових вимог у сумі 133 795,27 грн. було призначено на 07.04.2016 о 10:00.

Ухвалою суду від 07.04.2016 розгляд заяви Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання грошових вимог у сумі 133 795,27 грн. було відкладено на 11.05.2016 о 10:00.

У судовому засіданні 11.05.2016 було оголошено перерву до 25.05.2016 0 10:30.

Ухвалою суду від 25.05.2016 розгляд заяви кредитора було відкладено на 02.08.2016 о 10:30, кредитора зобовязано надати суду та ліквідатору до 01.08.2016 докази проведення робіт, передбачені п. 4.1 та п. 4.3 договору № 173/05 від 01.10.2013 року, а саме відомості про роботу особового складу та акти здачі-приймання виконаних робіт за договором № 173/05 від 01.10.2013 року, а також докази надсилання на адресу боржника актів виконаних робіт по договору № 49/01 від 23.05.2015 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року. Крім того вказаною ухвалою суду від 25.05.2016 банкрута та ліквідатора було зобовязано надати суду пояснення щодо можливості визначення статусу банкрута, як особливо небезпечного субєкта підприємницької діяльності, та вказати нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, нормами якого боржник віднесений до особливо небезпечних субєктів господарської діяльності.

Проте станом на час проведення судового засідання вимоги ухвали суду від 25.05.2016 кредитором, банкрутом та ліквідатором не виконані, витребувані доказі та пояснення суду не надані.

Ухвалою суду від 02.08.2016 розгляд заяви кредитора було відкладено на 18.08.2016 о 10:30, кредитора зобовязано надати суду та ліквідатору до 16.08.2016 докази проведення робіт, передбачені п. 4.1 та п. 4.3 договору № 173/05 від 01.10.2013 року, а саме відомості про роботу особового складу та акти здачі-приймання виконаних робіт за договором № 173/05 від 01.10.2013 року, а також докази надсилання на адресу боржника актів виконаних робіт по договору № 49/01 від 23.05.2015 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року. Крім того вказаною ухвалою суду від 02.08.2016 банкрута та ліквідатора було зобовязано надати суду пояснення щодо можливості визначення статусу банкрута, як особливо небезпечного субєкта підприємницької діяльності, та вказати нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, нормами якого боржник віднесений до особливо небезпечних субєктів господарської діяльності.

Ухвалою суду від 18.08.2016 розгляд заяви кредитора було відкладено на 31.08.2016 о 10:00, кредитора зобовязано надати суду всі наявні у кредитора документи, що підтверджують виконання умов договорів № 49/01 від 23.05.2014, № 173/05 від 01.10.2013, а також докази надання боржнику актів виконаних робіт по договору № 49/01 від 23.05.2015 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши докази, господарський суд встановив:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2014 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Прибузький гранітний карєр, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2014 було припинено процедуру розпорядження майном, визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 апеляційні скарги боржника, розпорядника майна та ТОВ «Схід-Ресурс» були залишені без задоволення, а постанову Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2014 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.06.2015 касаційну скаргу ТОВ «Схід-Ресурс» було задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 та постанову Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2014 у справі № 915/155/14 скасовано, справу передано до Господарського суду Миколаївської області для розгляду в іншому складі суду на стадію розпорядження майном.

Ухвалою суду від 28.07.2015 справу до провадження було прийнято суддею Ткаченком О.В., розгляд справи призначено на 13.08.2015 о 12:00, зобов'язано розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_4 виконати дії по закінченню процедури розпорядження майном, зобов'язано кредиторів, боржника надати суду пояснення щодо наявної в матеріалах справи заяви розпорядника майна - ОСОБА_4 про можливість проведення на підприємстві процедури санації.

Постановою суду від 13.08.2015 у справі № 915/155/14 боржника - ТОВ «Прибузький гранітний кар'єр» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора ОСОБА_1 (свідоцтво №94 від 01.02.2013р.,) 29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 54 (4 поверх).

Відповідно до вимог Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 16, повідомлення про визнання про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Прибузький гранітний карєр банкрутом було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 14.08.2015 за № 21414 та визначено, що вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З огляду на наведене з дотриманням встановленого двохмісячного строку до суду звернувся Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій із заявою від 12.10.2015 № 01/2-1432 про визнання грошових вимог у сумі 133 795,27 грн., у тому числі:

- 95 474,27 грн. боргу, присудженого до стягнення рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2014 у справі № 915/1568/14;

- 4 514,04 грн. боргу за договором № 173/05 від 01.10.2013;

- 32811,74 грн. боргу за договором № 49/01 від 23.05.2014.

Як свідчать додані до заяви кредитора матеріали, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2014 у справі № 915/1568/14 було присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Прибузький гранітний карєр на користь Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій 80250,46 грн. основного боргу, 7829,9 грн. втрат від інфляції, 1864,11 грн. 3% річних, 3655,8 грн. пені та 1874,3 грн. судового збору.

Крім того, 01 жовтня 2013 року за №173/05 між сторонами було укладено договір на виконання платних послуг, відповідно до умов якого виконавець (кредитор) зобовязався виконати на обєктах замовника за їх викликом наступні види робіт, повязані з безпекою технологічного циклу процесу, а саме: замір загазованості рудничної атмосфери після масового вибуху.

Згідно з умовами розділу 3 даного договору замовник (боржник) зобовязався: сплачувати, відповідно до умов договору, виконавцю витрати, що повязані з виконанням робіт, з наданням платних послуг; перераховувати кошти за виконані роботи протягом 10 днів на підставі рахунків, предявлених виконавцем.

Як передбачено п. 4.1. договору, основним документом для проведення робіт сторони визначили письмову заяву замовника з вказівкою:

- конкретного виду робіт та умов виконання;

- потрібної кількості виконавців;

- терміном виконання робіт;

- гарантуванням оплати виконаних робіт.

На виконання умов наведеного пункту 4.1. договору кредитор надав копію заявки боржника на проведення технічних робіт та обслуговування масового вибуху (від 02.09.2014 вих.№ 9/4). (а.с. 71)

У відповідності до п. 4.3. договору основними документами для оформлення оплати за виконані роботи є:

- відомість про роботу особового складу виконавця, яка враховує чисельність особового складу, що виконує даний вид роботи, кількість годин роботи, умови виконання робіт та кількість використаних матеріалів;

- акт здачі-приймання виконаних робіт.

Відомості про роботу особового складу виконавця та акт здачі-приймання виконаних робіт узгоджуються замовником.

Як свідчать наявні матеріали, кредитором надано до суду копію підписаної обома сторонами відомості про роботу особового складу 10-го взводу ДВГРЗ ДСНС України при виконанні по забезпеченню масового вибуху на ТОВ «Прибузький гранітний кар'єр» 06 вересня 2014 року (а.с. 72-73), а також копію акту № 1464 здавання-приймання платних послуг за договором № 173/05 від 24.09.2014 на суму 4514,04 грн., підписаний лише виконавцем.

Вказуючи, що боржником не підписаний акт № 1464 здавання-приймання платних послуг за договором № 173/05 від 24.09.2014, ліквідатор заперечував факт замовлення та виконання даних робіт, а тому не визнавав поточні вимоги за договором № 173/05 від 24.09.2014 в сумі 4514,04 грн.

Проте, враховуючи наявність в матеріалах справи заявки (від 02.09.2014 вих.№ 9/4) боржника на проведення технічних робіт та обслуговування масового вибуху (а.с. 71), а також підписаної обома сторонами відомості про роботу особового складу 10-го взводу ДВГРЗ ДСНС України при виконанні по забезпеченню масового вибуху на ТОВ «Прибузький гранітний кар'єр» 06 вересня 2014 року (а.с. 72-73), суд вважає доведеним факт виконання робіт кредитором на суму 4514,04 грн.

Також, 23 травня 2014 року за №49/01 було укладено договір на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій, відповідно до умов якого кредитор (виконавець) зобовязався організувати цілодобове функціонування своїх структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози їх виникнення, забезпечити роботи та заходи, спрямовані на запобігання та профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на обєктах замовника.

Пунктом 4.1 даного договору з урахуванням протоколу розбіжностей, підписаного обома сторонами, його учасники погодили, що вартість функціонування структурних підрозділів виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення помісячно складає: з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. по 4597,42 грн.; з 01.08.2014р. по 30.09.2014р. по 5164,23 грн.; з 01.10.2014р. по 30.11.2014р. по 5794,01 грн. та з 01.12.2014р. по 6297,84 грн.

Згідно з умовами п.4.3 даного договору, перерахування коштів проводиться щомісячно в термін до 10 числа місяці, що слідує за звітним, згідно з даними виконавцем рахунками та підписаними сторонами актами виконання умов договору.

Кредитором за виконані згідно умов договору №49/01 роботи нараховано боржнику:

- 4 597,42 грн. за липень 2014 року (підписаний сторонами акт виконання умов договору № 49/01 від 31.07.2014);

- 5164,23 грн. за серпень 2014 року (підписаний кредитором акт виконання умов договору № 49/01 від 29.08.2014);

- 5164,23 грн. за вересень 2014 року (підписаний кредитором акт виконання умов договору № 49/01 від 30.09.2014);

- 5794,01 грн. за жовтень 2014 року (підписаний кредитором акт виконання умов договору № 49/01 від 31.10.2014);

- 5794,01 грн. за листопад 2014 року (підписаний кредитором акт виконання умов договору № 49/01 від 30.11.2014);

- 6297,84 грн. за грудень 2014 року (підписаний кредитором акт виконання умов договору № 49/01 від 17.12.2014).

В підтвердження виконання умов договору № 49/01 кредитором надано акти виконання умов договору № 49/01 за липень грудень 2014 року (а.с. 15-20), а також

та рахунки, виставлені згідно з умовами цього договору (а.с. 23-28).

Вказуючи, що підписаним обома сторонами є лише акт виконання умов договору № 49/01 від 31.07.2014 за липень 2014 року, ліквідатор визнав заявлені за договором № 49/01 від 23.05.2014 вимоги на суму 4597,42 грн. та заперечує проти заявлених за цим договором вимог в сумі 28214,32 грн. за виконані роботи за серпень грудень 2014 року.

Розглянувши матеріали заяви, господарський суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 6.1. договору він вступив в дію з 01.06.2014 року та був укладений на невизначений термін відповідно до вимог Наказу МНС України від 17.11.2003 № 440 «Про порядок обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами».

Таким чином обслуговування та виконання робіт кредитором за цим договором носило обов'язковий та постійний характер.

За передбаченими п. 6.3. договору умовами при відмові від послуг виконавця відповідно до п. 6.2. договору замовник повинен не пізніше, як за два місяці попередити про це іншу сторону.

Крім того умовами п. 4.1 даного договору з урахуванням протоколу розбіжностей, підписаного обома сторонами, було погоджено конкретну вартість функціонування структурних підрозділів виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення помісячно складає: з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. по 4597,42 грн.; з 01.08.2014р. по 30.09.2014р. по 5164,23 грн.; з 01.10.2014р. по 30.11.2014р. по 5794,01 грн. та з 01.12.2014р. по 6297,84 грн.

З огляду на наведене, враховуючи, що обслуговування та виконання робіт кредитором за цим договором носило обов'язковий та постійний характер, суд доходить до висновку щодо правомірності поточних вимог кредитора за договором № 49/01 від 23.05.2014 за період липень грудень 2014 року в сумі 32811,74 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав.

За таких обставин судом визнаються поточні грошові вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій в загальній сумі 132 800,35 грн.

З приводу визначення черговості задоволення заявлених кредитором грошових вимог господарський суд зазначає наступне.

У відповідності до наданих суду 05.04.2016 пояснень (а.с. 68-70) кредитор посилається на ч. 7 ст. 85 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, згідно якої вимоги кредиторів особливо небезпечного субєкта підприємницької діяльності задовольняються у порядку черговості, визначеному статтею 45 цього Закону, з урахуванням особливостей, установлених цією частиною, а саме: в третю чергу також задовольняються вимоги щодо відшкодування витрат на заходи із запобігання заподіянню можливої шкоди життю та здоровю громадян, майну, спорудам, навколишньому природному середовищу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 затвердженого Постановою Кабінету міністрів Україні Порядку задоволення вимог кредиторів особливо небезпечного субєкта підприємницької діяльності боржника щодо відшкодування витрат на здійснення заходів із запобігання заподіянню можливої шкоди життю та здоровю громадян, майну, спорудам, навколишньому природному середовищу уповноважений орган подає заяву з вимогами до боржника і документи, що їх підтверджують, у порядку, строки і з дотриманням вимог щодо їх оформлення, визначених частинами першою - третьою статті 23 та абзацом девятим частини першої статті 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон).

За приписами ч. 4 ст. 85 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом докази, що підтверджують належність боржника до містоутворюючих субєктів підприємницької діяльності, субєктів підприємницької діяльності з кількістю працівників понад пять тисяч осіб або особливо небезпечних субєктів підприємницької діяльності, подає до господарського суду боржник.

Представник боржника у судовому засіданні заперечував проти статусу боржника як особливо небезпечного субєкту підприємницької діяльності, підтвердив відсутність документів, які б підтверджували такий статус та вказав, що кредитором при зверненні до суду із заявою не надано відповідних доказів, а саме:

- матеріали про результати обстеження боржника та комплексне інженерно технічне обґрунтування заходів, які повинен здійснити субєкт підприємницької діяльності, що має відповідне право згідно із законодавством;

- план заходів, затверджений уповноваженим органом;

- розрахунки та кошториси фактичних витрат на здійснення заходів.

Крім документів, передбачених частиною третьою статті 23 Закону, до заяви також додаються:

- матеріали про результати обстеження боржника та комплексне інженерно технічне обґрунтування заходів, які повинен здійснити субєкт підприємницької діяльності, що має відповідне право згідно із законодавством;

- план заходів, затверджений уповноваженим органом;

- розрахунки та кошториси фактичних витрат на здійснення заходів.

Кредитором при зверненні до суду не додано передбачених положеннями затвердженого Постановою Кабінету міністрів Україні Порядку задоволення вимог кредиторів особливо небезпечного субєкта підприємницької діяльності боржника щодо відшкодування витрат на здійснення заходів із запобігання заподіянню можливої шкоди життю та здоровю громадян, майну, спорудам, навколишньому природному середовищу, документів.

За таких обставин судом визнаються грошові вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій в загальній сумі 132 800,35 грн., та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство вимоги в сумі 132 800,35 грн. підлягають віднесенню до четвертої черги задоволення кредиторських вимог.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 23, 24, 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Визнати поточні кредиторські вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій в загальній сумі 132 800,35 грн.

2. Зобовязати ліквідатора включити грошові вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій в загальній сумі 132 800,35 грн. до четвертої черги задоволення кредиторських вимог.

3. Надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів.

4. Ухвалу направити на адресу кредитора, банкрута та ліквідатора.

Суддя О.В.Ткаченко