ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 серпня 2016 р. Справа № 918/699/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок"

про зобов'язання вчинити певні дії

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 23 березня 2015 року);

Від позивача: ОСОБА_1 (паспорт від 21 жовтня 1999 року);

Від відповідача: Гончарук В.В. (довіреність від 22 серпня 2016 року);

Від відповідача: Самороков В.О. (довіреність від 22 серпня 2016 року);

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" з позовом про визнання права фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на здійснення роздрібної торгівлі з торгового місця НОМЕР_2 на ринку на вул. Ювілейній у м. Рівному на підставі договору №24/124 від 01 липня 2010 року з Підприємством об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок", позовні вимоги аргументувавши тим, що позивачем на території ринку ПОГ "Перелесник" було виявлено два повідомлення ПОГ "Перелесник".

У повідомленні без дати вказується, що договір №24/124 від 01 липня 2010 року припинив свою дію з дати закінчення терміну дії договору, тобто з 01 червня 2016 року.

У повідомленні №063/06-16 від 25 червня 2016 року вказується, що з 1 червня 2016 року договір №24/124 від 1 липня 2010 року припинив свою дію і надалі вказаний договір не буде продовжено. Також надано позивачу строк до 15 липня 2016 року для звільнення торгової площі шляхом демонтажу кіоску НОМЕР_2.

Разом з тим, позивач зазначає, що не отримував від ПОГ "Перелесник" будь-яких повідомлень щодо розірвання договору ПОГ "Перелесник" в односторонньому порядку договору у зв'язку з порушенням мною умов договору.

Крім того, я будь-яких зобов'язань за договором від 01 липня 2010 року не порушував, підстав для його розірвання в односторонньому порядку не було.

Договір від 01 липня 2010 року востаннє продовжив свою дію 01 січня 2016 року на строк 11 місяців до 30 листопада 2016 року, не розривався за домовленістю сторін та в односторонньому порядку. Вказаний договір не визнавався недійсним.

Таким чином, на думку позивача ПОГ "Перелесник" не визнає його право на здійснення роздрібної торгівлі на торговому місці НОМЕР_2, яке ґрунтується на договорі №24/124 від 01 липня 2010 року, вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 27 липня 2016 року порушено провадження у справі №918/699/16, розгляд справи призначено на 09 серпня 2016 року.

Ухвалою суду від 09 серпня 2016 року розгляд справи відкладено на 22 серпня 2016 року.

22 серпня 2016 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого слідує, що відповідач погоджується з тими обставинами, що термін дії договору №24/124 від 01 липня 2010 року спливає 30 листопада 2016 року, тобто позивач має право на здійснення роздрібної торгівлі з торгового місця НОМЕР_2 згідно договору №24/124 від 01 липня 2010 року по 30 листопада 2016 року.

В судовому засіданні представник позивча підтримав позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги визнали.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 липня 2010 року між Фізичною - особою підприємцем ОСОБА_1 (позивач, замовник) та ПОГ "Перелесник" МГО "Рівненський ювілейний ринок" (відповідач, підприємство) було укладено договір №24/124 (надалі договір), згідно предмету якого слідує, що якого сторони спрямовують свою господарську діяльність на задоволення потреб населення міста у товарах та послугах, а також на досягнення спільної мети по створенню на території підприємства "Перелесник" впорядкованої торгівлі.

Згідно з п. 1.2 договору, сторони домовились, що замовник влаштовує торгове місце НОМЕР_2 розміром 7 кв.м. на території орендованій підприємством і здійснює роздрібну торгівлю на засадах, визначених відповідними органами місцевої та державної влади, а підприємство створює для цього всі необхідні умови, виходячи із своїх організаційних, технічних, фінансових та територіальних можливостей.

Згідно наданих позивачем повідомлень ПОГ "Перелесник" слідує, що відповідач вважає, що договір №24/124 від 01 липня 2010 року припинив свою дію з дати закінчення терміну дії договору, тобто з 01 червня 2016 року.

У повідомленні №063/06-16 від 25 червня 2016 року вказується, що з 01 червня 2016 року договір №24/124 від 01 липня 2010 року припинив свою дію і надалі вказаний договір не буде продовжено. Також позивачу надано строк до 15 липня 2016 року для звільнення торгової площі шляхом демонтажу кіоску НОМЕР_2.

Відповідно до п. 5.1 договору слідує що останній набирає чинності з дня його підписання сторонами. Термін дії договору 11 місяців.

Відповідно до п. 5.2 договору, у разі відсутності письмового попередження однієї із сторін про припинення дії даного договору, що подається за 20 днів до закінчення його терміну дії.

Відповідно до ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п'ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

З наявного в матеріалах справи договору слідує, що останній підписаний сторонами 01 липня 2010 року.

В подальшому договір №24/124 від 01 липня 2010 року неодноразово продовжував свою дію у зв'язку з відсутністю заперечень сторін. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін.

Матеріали справи не містять доказів того, що у встановлений договором 20-денний строк до 01 січня 2016 року позивачу направлялись повідомлення про припинення дії договору.

Разом з тим, матеріали справи містять докази того, що з 01 січня 2016 року позивач здійснює плату за торгове місце, що підтверджується копіями банківських чеків.

Відповідно до п. 5.3 договору, договір про надання послуг може бути достроково розірваний за домовленістю сторін.

Проте матеріали справи не містять доказів розірвання договору №24/124 за взаємною згодою.

Відповідно до п. 5.4 договору, у разі порушення однією із сторін умов договору, інша сторона має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір, попередивши про це за 15 днів.

Проте матеріали справи не містять будь-яких повідомлень щодо розірвання договору ПОГ "Перелесник" в односторонньому порядку у зв'язку з порушенням умов договору.

Таким чином суд приходить до висновку, що договір від 01 липня 2010 року востаннє продовжив свою дію 01 січня 2016 року на строк 11 місяців до 30 листопада 2016 року.

З вказаними обставинами погодився відповідач у своєму відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1)визнання права;

2)визнання правочину недійсним;

3)припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5)примусове виконання обов'язку в натурі;

6)зміна правовідношення;

7)припинення правовідношення;

8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що згідно наданих позивачем повідомлень ПОГ "Перелесник" слідує, що відповідач не визнає право фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на здійснення роздрібної торгівлі з торгового місця НОМЕР_2 на ринку на вул. Ювілейній у м. Рівному на підставі договору №24/124 від 01 липня 2010 року оскільки вважає, що вказаний договір припинив свою дію з 01 червня 2016 року, вказані повідомлення зокрема підписані виконавчим директором ПОГ "Перелесник".

Проте суд вважає, що станом на час розгляду справи договір №24/124 від 01 липня 2010 року не припинив свою дію та є чинним, а відтак позов щодо визнати права фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на здійснення роздрібної торгівлі з торгового місця НОМЕР_2 на ринку на вул. Ювілейній у м. Рівному на підставі договору №24/124 від 01 липня 2010 року підлягає до задоволення.

Слід зазначити, що позивачем разом з позовом подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони ПОГ "Перелесник" демонтувати кіоск НОМЕР_2 яким ФОП ОСОБА_1 користується на підставі договору №24/124 від 01 липня 2010 року до вирішення справи.

Розглянувши вказану заяву суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується зокрема забороною відповідачеві вчиняти певні дії (стаття 77 ГПК України).

Так станом на даний час судом прийнято рішення, яким повністю визнано право позивача на здійснення роздрібної торгівлі з торгового місця НОМЕР_2 на ринку на вул. Ювілейній у м. Рівному на підставі договору №24/124 від 01 липня 2010 року.

За змістом пункту 9 роз'яснень висвітлених в постанові ВГСУ " Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26 грудня 2011 року слідує, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Разом з тим, в поданій заві позивач просив вжити заходів до забезпечення позову до вирішення справи.

Відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати право фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 33024; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на здійснення роздрібної торгівлі з торгового місця НОМЕР_2 на ринку на вул. Ювілейній у м. Рівному на підставі договору №24/124 від 01 липня 2010 року з Підприємством об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" (вул. Ювілейна, буд. 8, кв. 89, м. Рівне, 33024; ідентифікаційний код юридичної особи 34021196).

повне рішення складено 26 серпня 2016 року

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (АДРЕСА_1);

3 - відповідачу рекомендованим (33024, м.Рівне, вул.Ювілейна, буд. 8, кв. 89).