ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" вересня 2016 р. Справа № 911/2834/16

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Управління поліції охорони в м. Києві, 03040, м.Київ, вулиця Студентська, будинок 9

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 08132, АДРЕСА_1

про стягнення 2081,63 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява №1821/43/29/5/01-2015 від 26.08.2016 Управління поліції охорони в м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 2081,63 грн.

Проте, вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом Київської області, оскільки не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Приписами пункту 2 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно частини першої статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 Господарського процесуального кодексу України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання (юридична адреса).

В якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем надано опис вкладення в цінний лист від 31.08.2016, де адресою відправлення значиться: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., АДРЕСА_2 , тоді як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 08132, АДРЕСА_3.

З огляду на вищевказане опис вкладення у цінний лист, з якого вбачається, що позовну заяву з додатками, було відправлено не на юридичну адресу відповідача, не може вважатись належним доказом відправки позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні статей 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, опис вкладення у цінний лист від 31.08.2016 не може вважатись належним доказом відправки відповідачу копії позовної заяви №1821/43/29/5/01-2015 від 26.08.2016 про стягнення 2081,63 грн. та доданих до неї документів, оскільки в ньому зазначена інша позовна заява, а саме: копія позовної заяви №1821/43/29/5/01-2015 від 26.08.2016 про стягнення 83080,11 грн..

Відповідно до приписів пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Звертається увага позивача, що повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись пунктом 6 частини першої статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суддя, -

ухвалив:

Повернути без розгляду позовну заяву і додані до неї документи, в тому числі платіжне доручення №9002 від 16.08.2016 про сплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Суддя Н.Г. Шевчук