ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" серпня 2016 р.Справа № 916/979/16

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

До відповідача: Комунального підприємства "Гідропарк "Лузанівка"

про стягнення

Головуючий суддя Рога Н.В.

Суддя Зайцев Ю.О. Суддя Желєзна С.П.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 999 від 07.06.2016 р;

Від відповідача: Панарін Д.Л. - згідно довіреності від 22.04.2016р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 - згідно довіреності №999 від 07.06.2016р. ,

Від відповідача: Панарін Д.Л. - згідно довіреності від 22.04.2016р.

Суть спору: Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

(далі - ФОП ОСОБА_1), звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства (дал - КП) "Гідропарк "Лузанівка" про стягнення боргу у сумі 18 305 грн. 61 коп., процентів за оренду у сумі 7 267 грн. 32 коп., інфляційних у сумі 14 420 грн. 03 коп., 3% річних у сумі 1 202 грн., боргу за дольову участь у сумі 10 266 грн., 3% річних у сумі 1 149 грн., інфляційних у сумі 8 085 грн. 90 коп., процентів у сумі 5 214 грн. 83 коп.

Представники позивача позовну заяву підтримують, наполягають на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Одночасно з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на рахунок р/р 2306 ПАТ КБ ОФ "Приват Банк" МФО 328704 КП "Гідропарк "Лузанівка" в межах суми стягнення 65 910 грн. 69 коп. та заборонити КП "Гідропарк "Лузанівка", його ліквідаційній комісії здійснювати дії щодо припинення КП "Гідропарк "Лузанівка" у державного реєстратора. В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що відповідно до інформації є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців КП "Гідропарк "Лузанівка" знаходиться в стані припинення зі строком для пред'явлення кредиторських вимог до 01.05.2016р. На думку позивача, зазначене може унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо стягнення з КП "Гідропарк "Лузанівка" 65 910 грн. 69 коп.

Представник відповідача проти задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову заперечує, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Розглянув заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. При цьому, види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, законодавством не передбачено такого заходу до забезпечення позову як арешт рахунку відповідача.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", відповідно до ст. 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З урахуванням зазначеного, виходячи з матеріалів справи, на думку суду, вжиття такого заходу до забезпечення позову як заборона КП "Гідропарк "Лузанівка", його ліквідаційній комісії здійснювати дії щодо припинення КП "Гідропарк "Лузанівка" у державного реєстратора не є обґрунтованим і адекватним заходом , може призвести до порушення збалансованості інтересів сторін.

Виходячи з викладеного, судом відмовлено ФОП ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 29.06.2016 р. справу № 916/979/16 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів , справу № 916/979/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Рога Н.В., суддя Зайцев Ю.О., суддя Желєзна С.П. Ухвалою суду від 29.06.2016 р. справу № 916/979/16 прийнято до колегіального розгляду у такому складі суду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

24 лютого 2003р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Орендодавець ) та Приватним підприємцем ОСОБА_5 (Орендар) був укладений Договір №2 оренди нежитлового приміщення, згідно якого Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: пляж "Лузанівка", перший поверх, загальною площею 128,1 кв.м, з метою розміщення кафе "Краб".

Строк дії Договору з 24.02.2003 р. до 24.02.2013 р. ( п.1.2 Договору).

Відповідно до розділу 2 Договору за орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, наведеного у додатку 1 до Договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 953 грн. 80 коп. без урахування індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою.

01 листопада 2005 р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Орендодавець ) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) було укладено Додаткову угоду до Договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 24.02.2003 р., якою змінено у преамбулі Договору № 2 оренди нежитлового приміщення від 24.02.2003 р. прізвище Орендаря з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 у зв'язку зі смертю ОСОБА_5. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 24.02.2003 р. ( п.2 Угоди).

Згідно Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2014 р. Орендар - ФОП ОСОБА_1 повернула Орендодавцеві, а останній прийняв з орендного користування нежиле приміщення загальною площею 128,1 кв.м, що є предметом оренди і знаходиться за адресою: пляж "Лузанівка".

Позивач у справі зазначає, що у період дії Договору Договір № 2 оренди нежитлового приміщення від 24.02.2003 р. вона неодноразово переплачувала орендну плату, у зв'язку з чим відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від червня 2015 р. станом на 30.06.2015 р. заборгованість на користь ФОП ОСОБА_1 склала 18 305 грн. 61 коп. Зазначені кошти відповідачем до цього часу не повернуто, що позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом і просить суд стягнути з КП "Гідропарк "Лузанівка" заборгованість у сумі 18 305 грн. 61 коп.

Позивач також зазначає, що 01 червня 2015 р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) був укладений Договір оренди № 01 нежитлового приміщення, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху , загальною площею 300, 4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Термін дії Договору оренди : з 01.06.2015 р. по 01.05.2018 р. (п.1.2 Договору).

01 червня 2015 р. КП "Гідропарк "Лузанівка" передало ФОП ОСОБА_1 у користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 300, 4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт приймання-передачі.

Згідно розділу 2 Договору за орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату , що становить за перший місяць після підписання договору оренди 9 627 грн. 61 коп.(без ПДВ). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, що надаються спеціалізованими організаціями. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Позивач зазначає, що орендні платежі за Договором оренди № 01 нежитлового приміщення від 01.06.2015 р. він сплачує належним чином, та підставою для їх оплати є саме Договір оренди № 01 від 01.06.2015 р., у зв'язку з чим відсутні підстави для зарахування переплати за Договором № 2 оренди нежитлового приміщення від 24.02.2003 р. в рахунок орендної плати за Договором оренди № 01 нежитлового приміщення від 01.06.2015 р.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 1 202 грн. та інфляційні втрати у сумі 14 420 грн. 03 коп. за період з 31.12.2013 р. по 09.03.2016 р.

Позивач також зазначає, що відповідно до ч.2 ст.1214 Цивільного кодексу Україн у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст..536 цього Кодексу). Згідно ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

З урахуванням зазначеного, позивач нарахував відповідачу проценти на суму боргу, розмір яких за розрахунком позивача становить за період з 31.12.2013 р. по 09.03.2016 р. становить 7 267 грн. 32 коп.

Позивач також зазначає, що він помилково перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 10 266 грн. 44 коп., що підтверджується квитанціями від 16.06.2012 р. та меморіальними ордерами №180-1151G/ на суму 6 520 грн. 80 коп. та № 181-1151G/ на суму 3745 грн. 64 коп. Листами від 08.11.2012 р. та від 31.03.2014 р. позивач просив повернути зазначені кошти на рахунок ФОП ОСОБА_1, але зазначені кошти на рахунок позивача не надходили. Позивач зазначає, що відповідно до ст.6 Указу Президента України №227/95 від 16.03.1995 р. "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" підприємства незалежно від форм власності мають повертати у 5-денний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти. При цьому, згідно п.2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 р., кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача (неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі ( п.1.4 Інструкції, п.1.23 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"), мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

За таких обставин, позивач вважає, що грошові кошти у сумі 10 266 грн. 44 коп. відповідач отримав безпідставно, у зв'язку з чим, відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України зобов'язаний їх повернути ФОП ОСОБА_1 При цьому, позивач не вважає, що ним пропущено строк позовної давності щодо вимоги про стягнення зазначеної суми, адже, відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. 08.11.2012 р. та від 31.03.2014 р. ФОП ОСОБА_1 зверталася до КП "Гідропарк "Лузанівка" з заявами щодо повернення грошових коштів у сумі 10 266 грн. 44 коп. Заява від 31.03.2014 р. містить резолюцію "бухг. оформити", що позивач вважає визнанням відповідачем свого боргу .

Крім того, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу на цю суму 3% річних за період з 16.06.2012 р. по 09.03.2016 р., що становить 1 149 грн., інфляційні у сумі 8 085 грн. 90 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідача проценти з суми 10 266 грн., нараховані за період з 16.06.2012 р. по 09.03.2016 р., розмір яких за розрахунком позивача складає 5 214 грн. 83 коп. В обґрунтування нарахування цієї суми позивач посилається на ч.2 ст.1214, ст.536 Цивільного кодексу України, ч.6 ст.231 Господарського кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що між КП "Гідропарк "Лузанівка" та ФОП ОСОБА_1 існував договір № 17 від 26.05.2012 р. про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою. 12 червня 2015 р. ФОП ОСОБА_1 надала до КП "Гідропарк "Лузанівка" заяву про зарахування переплати по договору № 17 від 26.05.2012 р. у сумі 30 112 грн. 91 коп. в рахунок платежів за Договором оренди № 01 від 01.06.2015 р. Відповідно до розрахунку орендної плати по Договору оренди № 01 від 01.06.2015 р. розмір місячної орендної плати станом на 01.06.2015 р. становив 11 553 грн. 13 коп. (з ПДВ) та підлягав щомісячному збільшенню на індекс інфляції відповідно до умов Договору. Згідно Акту звіряння взаємних розрахунків за період 6 червень 2015 р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" та ФОП ОСОБА_1 за договором оренди № 01 від 01.06.2015 р., станом на 30.06.2015 р. заборгованість на користь ФОП ОСОБА_1 становила 18 305 грн. 61 коп. Зазначену суму було розподілено у якості орендної плати у наступні місяці 2015 р. у розмірі 6 451 грн. 08 коп., 6 132 грн., 5 804 грн. 90 коп. За таких обставин, ФОП ОСОБА_1 перший платіж за Договором оренди № 01 від 01.06.2015 р. сплатила лише у серпні 2015 р. на суму 5 284 грн. 90 коп.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено встановлений строк позовної давності щодо стягнення грошових коштів у розмірі 10 266 грн. 44 коп., які позивач вважає помилково перерахованими на рахунок КП "Гідропарк "Лузанівка", адже зазначені грошові кошти було перераховано ще 16.06.2012 р. і заяву про повернення цих коштів було подано до КП "Гідропарк "Лузанівка" ще 08.11.2012 р., отже, строк позовної давності сплив ще у листопаді 2015 р.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, між КП "Гідропарк "Лузанівка" та ФОП ОСОБА_1 починаючи з 01 листопада 2005 р. існували правовідносини, що були врегульовані Договором оренди нежитлового приміщення № 2 від 24.02.2003 р., відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_1 здійснювала строкове платне користування нежитловим приміщенням, розташованим за адресою: пляж "Лузанівка", перший поверх, загальною площею 128,1 кв.м, з метою розміщення кафе "Краб". При цьому, ФОП ОСОБА_1 здійснювала платежі згідно умов розділу 2 цього Договору. Згідно Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2014 р. Орендар - ФОП ОСОБА_1 повернула Орендодавцеві, а останній прийняв з орендного користування нежиле приміщення загальною площею 128,1 кв.м, що є предметом оренди і знаходиться за адресою: пляж "Лузанівка".

Крім того, як вбачається з листа КП "Гідропарк "Лузанівка" від 24.03.2016 р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" та ФОП ОСОБА_1 існували правовідносини, що були врегульовані Договором № 17 від 26.05.2012 р. про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою.

У подальшому, 01 червня 2015 р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) був укладений Договір оренди № 01 нежитлового приміщення, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 300, 4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Термін дії Договору оренди: з 01.06.2015 р. по 01.05.2018 р. (п.1.2 Договору). 01 червня 2015 р. КП "Гідропарк "Лузанівка" передало ФОП ОСОБА_1 у користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 300, 4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт приймання-передачі.

12 червня 2015 р. ФОП ОСОБА_1 надала до КП "Гідропарк "Лузанівка" заяву про зарахування переплати по договору № 17 від 26.05.2012 р. у сумі 30 112 грн. 91 коп. в рахунок платежів за Договором оренди № 01 від 01.06.2015 р. Згідно Акту звіряння взаємних розрахунків за період 6 червень 2015 р. між КП "Гідропарк "Лузанівка" та ФОП ОСОБА_1 за Договором оренди № 01 від 01.06.2015 р., станом на 30.06.2015 р. заборгованість на користь ФОП ОСОБА_1 становила 18 305 грн. 61 коп.

Відповідно до розрахунку орендної плати по Договору оренди № 01 від 01.06.2015 р. розмір місячної орендної плати станом на 01.06.2015 р. становив 11 553 грн. 13 коп. (з ПДВ) та підлягав щомісячному збільшенню на індекс інфляції відповідно до умов Договору.

З матеріалів справи вбачається, що перший платіж за Договором оренди № 01 від 01.06.2015 р. ФОП ОСОБА_1 здійснила 13.08.2015 р. у сумі 5 284 грн. 90 коп. з позначенням у призначенні платежу "оренда за серпень 2015 р." Отже, сума переплати у розмірі 18 305 грн. 61 коп. була врахована КП "Гідропарк "Лузанівка" у якості оплати орендної плати за Договором оренди № 01 від 01.06.2015 р. за липень та частково за серпень 2015 р.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність заборгованості КП" Гідропарк "Лузанівка" перед ФОП ОСОБА_1 у сумі 18 305 грн. 61 коп., у зв'язку з чим не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення з відповідача зазначеної суми.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 202 грн., інфляційні втрати у сумі 14 420 грн. 03 коп. та процентів у сумі 7 267 грн. 32 коп. за період з 31.12.2013 р. по 09.03.2016 р. у даному випадку є похідною від вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 18 305 грн., у зв'язку з чим також не підлягає задоволенню.

Обґрунтовуючи свою вимогу щодо стягнення з КП "Гідропарк "Лузанівка" грошових коштів у розмірі 10 266 грн. ФОП ОСОБА_1 посилається на помилкове перерахування нею зазначених грошових коштів, та безпідставне одержання та збереження їх відповідачем, у зв'язку з чим, відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, на думку позивача, наявні підстави щодо стягнення зазначеної суми з КП "Гідропарк "Лузанівка".

Як вбачається з матеріалів справи, грошові кошти у сумі 10 266 грн. були сплачені ФОП ОСОБА_1 квитанціями від 16.06.2012 р. на суму 6 520 грн. 80 коп. та на суму 3745 грн. 64 коп. При цьому, у якості призначення платежу при оплаті позивачем було зазначено "дольова участь згідно договору № 111 від 01.05.2012 р. за 05-06.2012 р. (без ПДВ)" та "дольова участь згідно договору № 111/1 від 01.05.2012 р. за 05-06.2012 р. (без ПДВ)". Представники сторін у справі не надали до суду договорів № 111 та № 111/1 від 01.05.2012 р., а згідно пояснень представника позивача такі договори укладені не були.

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2012 р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до КП "Гідропарк "Лузанівка" з заявою щодо повернення грошових коштів у сумі 10 266 грн. у зв'язку із неукладенням договору про дольову участь. Але, згідно заяви ФОП ОСОБА_1 до КП "Гідропарк "Лузанівка", що датована 31.03.2014 р., грошові кошти у сумі 10 266 грн. 44 коп., що були нею сплачені з невірним призначенням платежів за договорами № 111 від 28.04.2012 р. та № 111/1 від 28.04.2012 р., позивач просила зарахувати в рахунок оплати орендної плати за Договором оренди кафе "Краб" № 2 від 24.02.2003 р. (додаткова угода від 01.11.2005 р.). Саме зазначена заява позивача містить резолюцію "бухг. оформить", у зв'язку з чим наявні достатньо обґрунтовані припущення, що зазначена сума була зарахована в рахунок оплати орендної плати за Договором оренди кафе "Краб" № 2 від 24.02.2003 р.

При цьому, як вже зазначалося вище,строк дії Договору оренди № 2 від 24.02.2003 р. закінчився 24.02.2013 р. (п.1.2 Договору). Згідно Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2014р. Орендар - ФОП ОСОБА_1 повернула Орендодавцеві, а останній прийняв з орендного користування нежиле приміщення загальною площею 128,1 кв.м, що є предметом оренди і знаходиться за адресою: пляж "Лузанівка". Отже, правовідносини між сторонами за Договором оренди № 2 від 24.02.2003 р. припинилися, і сторонами у подальшому був укладений Договір оренди № 01 від 01.06.2015 р. на інший об'єкт оренди.

Але, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що КП "Гідропарк "Лузанівка" виконало прохання ФОП ОСОБА_1 та зарахувало грошові кошти у сумі 10 266 грн. в рахунок оплати орендної плати за Договором оренди кафе "Краб" № 2 від 24.02.2003 р. (додаткова угода від 01.11.2005р.). За таких обставин, можна дійти висновку про отримання КП "Гідропарк "Лузанівка" грошових коштів у сумі 10 266 грн. без достатньої правової підстави. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Матеріали справи містять лише одну заяву ФОП ОСОБА_1 на адресу КП "Гідропарк "Лузанівка" щодо повернення грошових коштів у сумі 10 266 грн. у зв'язку із не укладенням договору про дольову участь , датовану 08.11.2012 р.

Згідно ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст..257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ч.1 та ч.5 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, виходячи з матеріалів справи, про порушення свого права ФОП ОСОБА_1 було відомо ще 08.11.2012 р. Посилання позивача на переривання строку позовної давності заявою від 31.03.2014 р., що містить резолюцію "бухг.оформити" до уваги судом не приймається, так як зазначена заява, як вже зазначалося вище, містить прохання ФОП ОСОБА_1 до КП "Гідропарк "Лузанівка" про зарахування грошових коштів у сумі 10 266 грн. 44 коп., що були нею сплачені з невірним призначенням платежів за договорами № 111 від 28.04.2012 р. та № 111/1 від 28.04.2012 р., в рахунок оплати орендної плати за Договором оренди кафе "Краб" № 2 від 24.02.2003 р. (додаткова угода від 01.11.2005 р.), а не повернення цих коштів позивачу.

Згідно п.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач у справі надав до суду заяву про застосування строків позовної давності до вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів у сумі 10 266 грн. За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо стягнення з КП "Гідропарк "Лузанівка" грошових коштів у сумі 10 266 грн. 44 коп.

Відповідно до ст.266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки).

За таких обставин, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за період з 16.06.2012 р. по 09.03.2016 р. у сумі 1 149 грн. , інфляційних у сумі 8 085 грн. 90 коп. та процентів з суми 10 266 грн. за період з 16.06.2012 р. по 09.03.2016 р., розмір яких за розрахунком позивача складає 5 214 грн. 83 коп., також слід відмовити.

Статтею.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05 вересня 2016р.

Головуючий суддя Рога Н.В.

Суддя Зайцев Ю.О.

Суддя Желєзна С.П.