У Х В А Л А

22.08.2016 Справа № 910/22795/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкід", Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ДДК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" (ідентифікаційний код 30631882)

про визнання банкрутом

За заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражного керуючого Сомової І.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС"

про визнання правочину недійсним

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника не з'явилися

Від боржника не з'явилися

Арб. керуючий Сомова І.В.

Від ТОВ "МЖК-БУД-СЕРВІС" Стороженко Б.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкід" та товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ДДК" звернулися до господарського суду м. Києва із заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-Будсервіс", оскільки останній неспроможний погасити заборгованість.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.08.2011 порушено провадження у справі про банкрутство № 44/239-б, якою призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Артамонову Еріку Олександрівну та призначено розгляд справи на 07.09.2011.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.09.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1 950 503, 92 грн. та зобов'язано розпорядника майна боржника внести уточнення до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог ухвали попереднього засідання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.2014 задоволено клопотання розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-Будсервіс" арбітражного керуючого Сомової І.В.; продовжено строк процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна боржника на два місяці, до 24.08.2014.

Постановою Господарського суду м. Києва від 25.09.2014 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-Будсервіс"; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК-Будсервіс" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сомову І.В.

31.08.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Сомової І.В. про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 задоволено заяву ліквідатора боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражного керуючого Сомової І.В. про визнання договору купівлі-продажу б/н від 18.07.2011 недійсним в межах справи № 44/239-б.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.05.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" задоволено частково, ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 скасовано, а справу № 910/22795/15 передано на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Автоматизованою системою документообігу суду розподілено справу № 910/22795/15 та визначено суддю Чеберяка П.П. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 справу призначено до розгляду на 20.07.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.07.2016 відкладено розгляд справи на 08.08.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.08.2016 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС" та відкладено розгляд справи на 22.08.2016.

У судовому засіданні 22.08.2016 розглядалась заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражного керуючого Сомової І.В. про визнання правочину недійсним в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Арбітражний керуючий Сомова І.В. надала пояснення по суті поданої заяви.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС" щодо задоволення поданої заяви заперечив, з підстав, викладених у відзиві на дану заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражного керуючого Сомової І.В. про визнання правочину недійсним, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

18.07.2011 між ТОВ "МЖК-БУДСЕРВІС", в особі засновника ОСОБА_1 та ТОВ "МЖК-БУД-СЕРВІС", в особі директора Пітеля Володимира Давидовича укладено договір купівлі-продажу б/н згідно умов якого ТОВ "МЖК-БУДСЕРВІС" (продавець), продає (передає у власність товариству з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС" (покупець), а покупець купує (приймає у власність) та сплачує визначену даним договором ціну за майнові права на отримання у власність нежитлових приміщень (надалі - майно), а саме:

- майнове право на отримання у власність нежитлового приміщення № 2 (два), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 1-Є (один "Є"). Дане майнове право визначено Інвестиційним контрактом № 16-389/Д88 (про інвестування у нежитлове будівництво), укладеним 30 травня 2006 року між Акціонерним товариством холдинговою компанією "Київміськбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС", додатковою угодою № 1 до вищезазначеного інвестиційного контракту від 15 серпня 2007 року та додатковою угодою № 2 до вищезазначеного інвестиційного контракту від 11 вересня 2007 року. Майнове право є: дійсним і належить продавцеві на момент укладання цього договору купівлі-продажу;

- майнове право на отримання у власність нежитлового приміщення №№ 9-13 (дев'ять - тринадцять), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 31-Б тридцять один "Б"). Дане майнове право визначено Інвестиційним контрактом № 16-101/П2 (про інвестування у нежитлове будівництво), укладеним 15 лютого 2006 року між Акціонерним товариством холдинговою компанією "Київміськбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС", додатковою угодою № 1 до вищезазначеного інвестиційного контракту від 22.08.2007. Майнове право є: дійсним і належить продавцеві на момент укладання цього договору купівлі-продажу.

Згідно з пунктом 2.1. договору загальна вартість майнових прав становить 4 371 497,82 грн.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що покупець здійснює розрахунок з продавцем протягом 9-ти місяців після державної реєстрації на себе права власності нежитлових приміщень, на які купуються майнові права за цим договором, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця суми коштів, визначених пунктом 2.1. цього договору.

18.01.2012 ТОВ "МЖК-БУД-СЕРВІС" повністю розрахувалось за вказаним договором купівлі-продажу, шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 Цивільного кодексу України у розмірі 4 371 497,82 грн., що підтверджується довідкою № 3 від 18.01.2012.

Однак, згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.07.2015 на право приватної власності за ТОВ "МЖК-БУД-СЕРВІС" на нежилі приміщення з № 1 по № 2 (групи приміщень № 391) в літ."А" будинку № 31-Б по вулиці Драгоманова в м. Києві загальною площею 124,1 кв.м. зареєстровані 23.04.2013, а на 55/100 нежитлового приміщення № 390 загальною площею 400,30 кв.м. - 31.08.2012.

Як на підставу для визнання спірного договору купівлі-продажу б/н від 18.07.2011 недійсним арбітражний керуючий Сомова І.В. послалась на те, що станом на 18.01.2012 строк виконання зобов'язання за договором ще не настав, тому сторони не мали правових підстав для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог і як наслідок, проведення такого зарахування призвело до неможливості виконання боржником грошових зобов'язань перед іншими кредиторами.

Вищий господарський суд України у постанові від 31.05.2016 встановив, що наведені ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" обставини не є тими обставинами, за наявності яких спірний договір може бути визнано недійсним з підстав, встановлених статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з огляду на те, що угода про припинення зобов'язання за спірним договором купівлі-продажу зарахуванням зустрічних вимог ніким не оспорена, факт її недійсності судом не встановлено, а також те, що обставини припинення зобов'язання за спірним договором купівлі-продажу самі по собі не дають підстав для висновку про наявність причино-наслідкового зв'язку між діями боржника з продажу належних йому майнових прав (активів) та неможливістю виконати грошові зобов'язання перед іншими кредиторами.

Водночас, у наведеній постанові Вищий господарський суд України дійшов висновку про невідповідність спірного договору купівлі-продажу б/н від 18.07.2011 нормам цивільного законодавства, зокрема положенням статей 92, 203 ЦК України щодо наявності у особи, яка його підписала з боку продавця, необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є самостійною підставою для визнання договору купівлі-продажу б/н від 18.07.2011 недійсним згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, а також, що майнові активи боржника, у тому числі майнові права, що є предметом спірного договору купівлі-продажу, станом на час його укладання були під забороною на відчуження згідно ухвали Господарського суду м. Києва від 08.07.2011 про порушення провадження у справі № 28/114-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС".

У відзиві на заяву про визнання правочину недійсним Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС" заперечило щодо задоволення поданої заяви у тому числі у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 ЦК України).

Отже, перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Відтак, для юридичної особи як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Частиною сьомою статті 261 ЦК України передбачено, що винятки з правила частини першої цієї статті можуть бути встановлені законом.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не встановлено.

Таким чином, враховуючи, що ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражний керуючий Сомова І.В. звернулась до суду із заявою про визнання договору купівлі-продажу б/н від 18.07.2011 недійсним 31.08.2015, суд вважає обґрунтованими доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС" стосовно спливу встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь які фактичні обставини, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражного керуючого Сомової І.В. про визнання правочину недійсним.

Керуючись ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 32-34, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва ,

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУДСЕРВІС" арбітражного керуючого Сомової І.В. про визнання правочину недійсним відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам, ліквідатору, кредиторам та Товариству з обмеженою відповідальністю "МЖК-БУД-СЕРВІС".

Суддя П.П. Чеберяк