КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Справа№ 910/8664/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Шапрана В.В.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Бондаренко Л.М. (довіреність №254 від 08.08.2016 р.)

від відповідача - Песиголовець Я.О. (довіреність б/н від 01.08.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА»

на рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2016 р.

у справі №910/8664/16 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

про стягнення коштів та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про стягнення з відповідача 516128,66 грн. заборгованості, 26322,56 грн. інфляційних втрат, 5387,53 грн. 3% річних та розірвання договору поставки №2443 АГ від 03.09.2012 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.07.2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.09.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» (постачальник) укладено договір поставки № 2443 АГ, відповідно до п.п. 1.1.-1.2. якого, постачальник зобов'язується поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах даного договору. Предметом поставки є визначений товар з найменуванням, зазначеним у Специфікаціях та/або інших документах згідно умов договору, підписаних постачальником та покупцем.

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDP (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) - склад покупця згідно заявок останнього (п. 2.1. договору).

Пунктами 3.1., 3.2. договору передбачено, що загальна кількість товару, яка підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, визначаються Специфікацією за згодою сторін. Специфікація після погодження сторонами є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, поставка товару здійснюється на підставі попередньої письмової заявки покупця, оформлення якої проводиться покупцем у порядку, визначеному договором.

Ціни на товар вказуються у Специфікації, яка є невід'ємною частиною договору. Оплата здійснюється у розмірі повної вартості реалізованого товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника у договорі. Оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем після його реалізації споживачам, один раз на тиждень (п.п. 8.1., 9.1., 9.2. договору).

Термін дії договору поставки № 2443 АГ від 03.09.2012 р. до 31.12.2017 р., відповідно до додаткової угоди від 30.10.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, протягом жовтня-грудня 2014 року, позивач поставив товар відповідно до Специфікації та заявок відповідача, що підтверджується видатковими накладними, наявними у матеріалах справи. Позивачем було поставлено товар на загальну суму 4932215,05 грн. з ПДВ.

Позивач стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» за поставлений товар здійснив оплату на загальну суму 4416086, 39 грн., а отже заборгованість відповідача за договором поставки складає 516128,66 грн.

Листами № 249 від 02.09.2015 р., № 334 від 09.11.2015 р., № 355 від 02.12.2015 р., № 380 від 21.12.2015 р., № 388 від 25.12.2015 р., № 392 від 29.12.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про свою реорганізацію та подальшу неможливість поставляти шини, а також просило розірвати договори № 2444АГ та № 2443АГ і провести взаєморозрахунки.

У відповідь на звернення Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» у листі № 1430/12 від 13.11.2015 р. просило позивача погасити заборгованість за іншими договорами (зокрема за договором надання послуг по організації просування товарів № 2444АГ від 03.09.2012 р.), після чого між компаніями буде підписано акти звірки, повернуто нереалізований товар, сплачено за реалізований, та розірвано договори шляхом підписання додаткових угод.

24.03.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» направило до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» претензію вих. № 109, відповідно до якої, позивач вимагав від відповідача сплатити заборгованість в розмірі 524528,66 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «ТД «РОСАВА» та розірвати договори поставки № 2443АГ та надання послуг по організації просування товарів № 2444 АГ.

Спір у даній справі, на думку позивача, виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 2443АГ та недосягненням згоди щодо розірвання вказаного договору.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 1 ст. 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках.

Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У розділі 9 договору сторони визначили, що оплата здійснюється у розмірі повної вартості реалізованого товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника у договорі. Оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем після його реалізації споживачам, один раз на тиждень.

Таким чином, оплата та поставлений товар здійснюється покупцем після настання події - реалізації товару споживачам.

Положеннями ч. 1 ст. 212 ЦК України встановлено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на Акт звірки взаємних розрахунків від 29.12.2015 р. та на платіжні доручення № 1932 від 11.01.2016 р., № 36986 від 25.03.2016 р.

Вказаний позивачем Акт звірки взаємних розрахунків виконаний за період 01.01.2016 р. - 27.05.2016 р. за договором № 2443АГ від 03.09.2012 р. У вказаному акті встановлено, що сума різниці між вартістю поставленого товару та оплатами становить 516128,88 грн.

Однак, згідно умов договору укладеного між сторонами, вказаний акт не може бути належним доказом на підтвердження розміру заборгованості, оскільки обов'язок відповідача по оплаті поставленого товару виникає лише з моменту його реалізації. В Акті звірки взаємних розрахунків жодних посилань на кількість реалізованого та/або нереалізованого товару немає.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до матеріалів справи в якості письмових доказів було долучено довідку щодо залишків нереалізованого товару постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» станом на 08.06.2016 р., підписано економістом та головним бухгалтером ТОВ «Епіцентр К», згідно якої сума поставленого та нереалізованого товару становить 516128,93 грн.

Посилання позивача на порушення покупцем порядку повернення нереалізованого товару, встановленого пунктом 4.12. договору оцінюються колегією суддів критично, враховуючи наступне.

Пунктом 4.12. договору поставки передбачено, що у випадку, якщо частина товару залишається нереалізованою через торгівельну мережу покупця, покупець має право повернути її в період дії договору. Постачальник зобов'язаний протягом 30 днів з моменту пред'явлення письмової вимоги покупцем забрати цей товар та/або замінити його.

Отже, як вбачається з викладеного, встановлено процедуру повернення товару покупцем, а не витребування його Постачальником.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів погоджєуться з висновокм суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 516128,66 грн., інфляційних втрат в розмірі 26322,56 грн. та 3% річних в розмірі 5387,53 грн. є необгрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» про розірвання договору поставки № 2443АГ від 03.09.2012 р. у зв'язку з істотним порушенням умов договору відповідачем, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

У даному випадку, як на підставу розірвання договору, позивач посилається на те, що відповідач не виконав покладений на нього обов'язок щодо оплати товару, чим порушив договірне зобов'язання.

Істотність порушення договору є загальною підставою, яка може бути встановлена лише шляхом оцінки істотності у порушенні договору.

Пунктами 12.2., 12.3., 12.4. договору сторони визначили, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати розгляду. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо зміни (розірвання) договору, або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, зацікавлена сторона має право передати спір на вирішення суду.

За умовами укладеного між сторонами договору поставки, у відповідача виникає обов'язок сплати поставленого товару лише після його фактичної реалізації. Оскільки товар на суму 516128,66 грн. не було реалізовано, отже порядок розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» порушено не було.

Дослідивши фактичні дані наявні у матеріалах справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано належних та допустимих доказів істотного порушення умов договору відповідачем, а відтак позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «РОСАВА» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2016 р. у справі №910/8664/16 залишити без змін.

Справу №910/8664/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

В.В. Шапран