номер провадження справи 7/70/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016 Справа № 908/833/16

За позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави,

- орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: (позивач) Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, с. Долинське, Запорізька область

до відповідача-1: Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, м. Запоріжжя

до відповідача-2: Запорізької районної ради Запорізької області , м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1, посвідчення 035882 від 05.10.2015р.

від позивача: ОСОБА_2, дов. б/н від 23.05.2016р.

від відповідача: 1. ОСОБА_3, дов. № 01-07/1899 від 11.05.2016р.

2. ОСОБА_4, дов. № 01-07/267 від 12.05.2016р.

Розглядається позов про визнання недійсним та скасування розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 12.02.2014 № 66 «Про передачу земельної ділянки»; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.02.2014р. серія САК № 118496, видане Запорізькій районній раді

Запорізької області; визнання за Долинською сільською радою Запорізького району право комунальної власності на земельну ділянку площею 50 га, кадастровий номер

:05:001:0427.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 908/833/16 передано на розгляд судді Кутіщевій-Арнет Н.С.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін в установленому законом порядку та в строк.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, 3.9.2. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд, з урахуванням обставин конкретної справи, може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК (1798-12), з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК) (1798-12), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. (п.п. 3.9.2 п.п. 3.9 п. 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 ( v0003600-13) від 16.01.2013.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

29.07.2016р. на адресу суду надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 Спеціалізоване комунальне підприємство Обєднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба.

Клопотання судом судом залишено без задоволення.

Згідно зі ст. 4-4 ГПК України, розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці, або коли сторони чи одна сторона обґрунтовано вимагають конфіденційного розгляду справи і подають відповідне клопотання до початку розгляду справи.

Представник Спеціалізованого комунального підприємства Обєднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба може бути присутнім в судовому засіданні.

З метою надання сторонам додаткового часу для належної підготовки до судового засідання та надання всіх витребуваних документів, судове засідання відкладалось до 22.08.2016р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що прокуратурою Запорізької області під час вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин надано оцінку розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області з питань регулювання земельних відносин та встановлено факт незаконної передачі земельної ділянки у комунальну власність Запорізької районної ради Запорізької області за наступних обставин. На території Долинської сільської ради Запорізького району за межами населених пунктів розташована земельна ділянка площею 50 га, кадастровий номер :05:001:0427, цільове призначення - для розміщення та функціонування кладовища.

Вказана земельна ділянка з 2012 по 2014 роки перебувала у постійному користуванні Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Запорізької районної ради на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ЯЯ № 111670 від 07.11.2011. Запорізькою районною державною адміністрацією (далі за текстом - відповідач 1) 12.02.2014 видано розпорядження №66 «Про передачу земельної ділянки». Пунктом 1 вказаного розпорядження передано у комунальну власність Запорізької районної ради Запорізької області (спільну власність територіальних громад Запорізького району Запорізької області) земельну ділянку площею 50 га, кадастровий номер :05:001:0427, яка перебувала у постійному користуванні спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Запорізької районної ради (державний акт серія № 111670 від 07.11.2011), цільове призначення - для розміщення та функціонування кладовища, пов'язаного з обслуговуванням жителів територіальної громади.

Пунктом 2 вказаного розпорядження рекомендовано Запорізькій районній раді Запорізької області (далі за текстом відповідач 2) зареєструвати право комунальної власності земельної ділянки у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заявник вказує, що розпорядження відповідачем 1 видано з порушенням вимог земельного законодавства, перевищенням повноважень районної державної адміністрації та підлягає визнанню судом недійсним, Зазначає, що з урахуванням того, що земельна ділянка площею 50га. ( кадастровий номер :05:001:0427, яка розташована та території Долинської сільської ради, станом на 01.01.2013 перебувала у постійному користуванні Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Запорізької районної ради, остання з 01.01.2013 повинна належати до комунальної власності територіальної громади Долинської сільської ради, відповідачем 1 не додержано встановлений Законом порядок створення земельних ділянок спільної власності територіальних громад.

Разом з тим, право комунальної власності Долинської сільської ради не було визнано з боку Запорізької районної державної адміністрації, якою видано незаконне розпорядження від 12.02.2014 № 66 «Про передачу земельної ділянки» та Запорізькою районною радою, якою протиправно набуто право комунальної власності на спірну земельну ділянку.

Враховуючи викладені в позові обставини, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обємі.

Відповідач 1 не визнав позовні вимоги, просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в відзиві на позовну заяву, вказуючи на те, що, на момент винесення розпорядження спірна земельна ділянка належала до земель державної власності. Цільове призначення - для розміщення та функціонування кладовища, пов'язаного з пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району.

Користувачем земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0427, відповідно до державного акту серії ЯЯ № 111670 від 07.11.2011, на момент винесення спірного розпорядження, було СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради, що свідчить про наявність правових підстав виникнення права власності на землю саме у Запорізької районної ради. Балансоутримувачем нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці під кладовищем ОСОБА_5 також було СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради Запорізької області.

Згідно з витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23389469 від 24.06.2014року на спірній земельній ділянці розташоване нерухоме майно, належне на праві власності територіальній громаді сіл та селищ в особі Запорізької районної ради. Вказане майно було передане СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради настоятелем храму святого ОСОБА_6 Гошовським на підставі чотирьох актів прийому-передачі, підписаних настоятелем храму «Святого Миколая» та інженером СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради від 03.03.2011, 22.03.2011, 03.03.2011, 23.02.2011. Після чого, підприємством була здійснена реконструкція вказаного нерухомого майна за власні кошти, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт від 19.03.2014 № ЗП02 та декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 04.06.2011 № ЗП.

На підставі ст. 78 ГК України, усе майно комунальних підприємств є власністю територіальних громад, органи місцевого самоврядування яких є органами управління комунальних підприємств, таке майно закріплюється за підприємством на праві повного господарського відання, що підтверджується листом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області від 04.06.2014 № 11-06-03747, листом Запорізької районної ради від 10.06.2014 № 02-17/236 та актом приймання-передачі нерухомого майна, затвердженого заступником голови Запорізької районної ради ОСОБА_7 05.09.2014.

У зв'язку з чим, реєстрація права власності була здійснена саме за Запорізькою районною радою Запорізької області. Таким чином, відсутні підстави стверджувати про те, що власником земельної ділянки під кладовищем ОСОБА_5 є територіальна громада Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі Долинської сільської ради. Більш того, необхідність прийняття відповідного розпорядчого акту саме відповідачем 1 встановлюється ч. 11 ст. 123 Земельного Кодексу України, яка визначає, що у разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки. Вказана норма набрала чинності 06.09.2012 року, тобто після передачі земельної ділянки у постійне користування СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради.

Відповідач також зазначив, що безпідставним є твердження прокурора і про те, що Запорізька районна рада не наділена законом повноваженнями щодо володіння та розпорядження земельними ділянками комунальної власності.

Земельна ділянка була передана СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради на підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 585 від 28.07.2011. Підставою для видачі вказаного розпорядження стала заява настоятеля храму святого ОСОБА_6 Гошовського про відмову від права постійного користування на користь СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради. При цьому, вилучення та попередня згода на передачу земельної ділянки для розміщення кладовища було здійснено на підставі постанови Верховної ради України від 18.10.1996 року № 425/96-ВР та рішення Долинської сільської ради народних депутатів від 11.07.1996 року № 16. Згідно із розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 66 від 12.02.2014, земельна ділянка передавалася із державної у комунальну власність. Отже скасування вказаного розпорядження повинно привести до повернення земельної ділянки попередньому власнику, тобто у державну власність. В той же час, позовна вимога прокурора щодо визнання права комунальної власті фактично передбачає зміну власника земельної ділянки, в порядку який не передбачений нормами чинного законодавства.

На теперішній час земельна ділянка передана в постійне користування СКП «ОЖКП та РС» Сонячної сільської ради, нерухоме м айно закріплено за підприємством на праві повного господарського відання. Підприємство здійснило витрати на утримання майна в сумі 634759,24грн., що наданими до справи документальними доказами.

Враховуючи викладене, відповідач 1 просить суд відмовити в задоволенні позову.

15.08.2016р. та 22.08.2016р. від прокуратури надійшли додаткові письмові пояснення, в яких прокурор зазначив, що порядок внесення та розгляду проектів розпоряджень визначено Регламентом Запорізької районної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням від 22.01.2014 № 19 (Розділ 11). Зокрема, у Регламенті визначено необхідність погодження (візування) проектів розпоряджень керівниками структурних підрозділів та відповідним заступником голови райдержадміністрації, його підписання особою, яка вносить розпорядження та безпосередньо головою адміністрації. З тексту розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 12.02.2014 №66 вбачається, що до нього додається аркуш погодження, проект вносить першим заступником голови райдержадміністрації та підписано головою цього органу. Наведене свідчить, що при прийнятті розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 12.02.2014 № 66 «Про передачу земельної ділянки» порушення вимог ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не допущені (пояснення долучені до матеріалів справи).

Відповідач 2 визнав заявлені позовні вимоги, але визнання позову не обґрунтував. Письмові пояснення, що надані відповідачем 2 не є відзивом по суті і не можу бути прийняті судом як такі.

За ініціативою суду судовий процес ведеться із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 22.08.2016р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення, в присутності представників сторін.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б)будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів

територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств

торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Частина 2 ст. 122 ЗК України встановлює, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Запорізька районна рада наділена повноваженнями щодо передачі земельних ділянок із земель спільної власності для всіх потреб, отже виконує розпорядчі функції.

Запорізькою районною державною адміністрацією (далі за текстом - відповідач 1) 12.02.2014р. видано розпорядження №66 «Про передачу земельної ділянки».

Розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 12.02.2014 № 66 «Про передачу земельної ділянки» прийнято у порядку, визначеному ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Так, вказаною нормою передбачено, що голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Проекти розпоряджень нормативно-правового характеру погоджуються з керівниками відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій.

Порядок внесення та розгляду проектів розпоряджень визначено Регламентом Запорізької районної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням від 22.01.2014 № 19 (Розділ 11). Зокрема, у Регламенті визначено необхідність погодження (візування) проектів розпоряджень керівниками структурних підрозділів та відповідним заступником голови райдержадміністрації, його підписання особою, яка вносить розпорядження та безпосередньо головою адміністрації.

З тексту розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 12.02.2014 №66 вбачається, що до нього додається аркуш погодження, проект вносить першим заступником голови райдержадміністрації та підписано головою цього органу. Наведене свідчить, що при прийнятті розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 12.02.2014 № 66 «Про передачу земельної ділянки» порушення вимог ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не допущені.

Пунктом 1 вказаного розпорядження, передано у комунальну власність Запорізької районної ради Запорізької області (спільну власність територіальних громад Запорізького району Запорізької області) земельну ділянку площею 50га, кадастровий номер :05:001:0427, розташовану на території Долинської сільської ради за межами населених пунктів, яка перебуває у постійному користуванні спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Запорізької районної ради (державний акт серія № 111670 від 07.11.2011) цільове призначення - для розміщення та функціонування кладовища, пов'язаного з обслуговуванням жителів територіальної громади.

Пунктом 2 вказаного розпорядження рекомендовано Запорізькій районній раді Запорізької області (далі за текстом відповідач 2) зареєструвати право комунальної власності земельної ділянки у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

Законодавець чітко встановив, що належність права власності на земельну ділянку визначається не за адміністративно-територіальним принципом, а за принципом власності на нерухомість або володіння корпоративними правами в комунальних підприємствах, тобто право власності на землю виникає у тієї громади, яка є власником майна, яке розташоване на земельній ділянці, або якщо земельна ділянка перебуває у постійному користуванні комунального підприємства, яке створено відповідною територіальною громадою.

Користувачем земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0427, відповідно до державного акту серії ЯЯ № 111670 від 07.11.2011р., на момент винесення спірного розпорядження було СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради, що свідчить про наявність правових підстав виникнення права власності на землю саме у Запорізької районної ради.

Балансоутримувачем нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці під кладовищем ОСОБА_5 також було СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради Запорізької області.

Згідно з витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23389469 від 24.06.2014року на спірній земельній ділянці розташоване нерухоме майно, належне на праві власності територіальній громаді сіл та селищ в особі Запорізької районної ради.

Вказане майно було передане СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради настоятелем храму святого ОСОБА_6 Гошовським на підставі чотирьох актів прийому-передачі, підписаних настоятелем храму «Святого Миколая» та інженером СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради від 03.03.2011р., 22.03.2011р., 03.03.2011р., 23.02.2011р.

Листом від 12.02.2014р. № 01-13/067 Запорізької районної ради Запорізької області повідомило голову Запорізької районної державної адміністрації про те, що Запорізька районна рада отримала лист від 07.02.2014 р. №06/02-09 Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Запорізької районної ради в якому було зазначено, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 28.07.2011 № 585 спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна служба» Запорізької районної ради передана в постійне користування земельна ділянка площею 50,0000 га, кадастровий номер :05:001:0427 для розміщення та функціонування кладовища, пов'язаного з обслуговуванням жителів територіальної громади.

На підставі вказаного розпорядження видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія від 07.11.2011 серія ЯЯ № 111670, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00004.

Відповідно до ч. 11 ст. 123 Земельного кодексу України, у разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки. Порядок такої передачі визначений ст. 117 Земельного кодексу України.

У зв'язку із тим, що вказана земельна ділянка була передана у постійне користування спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна служба» Запорізької, районної ради до набрання чинності ч. 11 ст. 123 Земельного кодексу України, необхідно привести їх у відповідність до чинного законодавства України.

Вказана норма набрала чинності 06.09.2012 року, тобто після передачі земельної ділянки у постійне користування СКП «Ритуальна служба» Запорізької районної ради.

На підставі вищенаведеного, Запорізька районна рада Запорізької області, просила, згідно наданих повноважень розглянути питання передачі земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер :05:001:0427 до спільної власності територіальних громад Запорізького району (звернення додані до матеріалів справи).

Після чого, підприємством була здійснена реконструкція вказаного нерухомого майна за власні кошти, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт від 19.03.2014р. № ЗП02 та декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 04.06.2011 № ЗП.

Згідно ст. 78 ГК України, усе майно комунальних підприємств є власністю територіальних громад, органи місцевого самоврядування яких є органами управління комунальних підприємств, таке майно закріплюється за під листом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області від 04.06.2014 № 11-06-03747, листом Запорізької районної ради від 10.06.2014 № 02-17/236 та актом приймання-передачі нерухомого майна, затвердженого заступником голови Запорізької районної ради ОСОБА_7 05.09.2014.

У зв'язку з чим, реєстрація права власності була здійснена саме за Запорізькою районною радою Запорізької області.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 Про судове рішення передбачено, що рішення з господарського спору повинно прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, с достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Пунктом 4 зазначеної Постанови передбачено, що, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування й ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також пояснення представників сторін і документи, додані до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена належними документальними доказами правомірність заявлених вимог.

З огляду на викладене, в позові слід відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 25, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

В позові заступника прокурора Запорізької області інтересах держави, - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: (позивач) Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, с. Долинське, Запорізька область

до відповідача-1: Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, м. Запоріжжя

до відповідача-2: Запорізької районної ради Запорізької області , м. Запоріжжя відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення 29 серпня 2016р.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет