ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа № 926/384/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради, м. Герца, вх. №01-05/3327/16 від 06.07.2016 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 року

у справі № 926/384/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівціавтотранс, м. Чернівці

до відповідача: ОСОБА_2 міської ради, м. Герца

про: визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку дії договору оренди землі

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності б/н від 23.07.2016 року;

від відповідача : не зявився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 року у справі №926/384/16 (суддя Гончарук О.В.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівціавтотранс, до відповідача ОСОБА_2 міської ради, про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку дії договору оренди землі задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 року у справі №926/384/16, відповідач ОСОБА_2 міська рада, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що позивач звернувся до відповідача щодо пролонгації договору вже після закінчення строку, на який договір укладався. Відповідно до п.7 Договору оренди землі від 29.04.2010р. (закінчився строк дії Договору 04.06.2015р.) у якому зазначено, що орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. ОСОБА_4 за №05-75 від 21.05.2015 року. було отримано Відповідачем лише 26.06.2015 року та зареєстровано за вхідним №131. До проекту листа всупереч ст. 33 Закону України «Про оренду землі» проект договору не додавався. Відповідно до п. 2.17 Постанови № 6 від 17.05.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак, господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно зясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Апелянт також зазначає про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги прийняте Рішення ОСОБА_2 міської ради №37- 03/15 від 30.12.2015р. «Про припинення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ «Чернівиіавтотранс» про яке позивачу було відомо.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 р. у справі № 926/384/16 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2016 року, справу №926/384/16 розподілили головуючому судді Костів Т.С. та іншим суддям, а саме: суддям Желік М.Б. та Малех І.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2016 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 09.08.2016 року.

Ухвалою суду від 09.08.2016 року розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у ній.

Представнику сторони розяснено його права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 30.08.2016 року зявився представник позивача, проти поданої апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції від 14.06.2016 року вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта в судове засідання не зявився, причин неявки суду не довів, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду спору, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправленя.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, а також поданий письмовий відзив на неї, заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 29.04.2010 р. між ОСОБА_2 міською радою, як орендодавцем, та відкритим акціонерним товариством Чернівціавтотранс (правонаступником всіх прав та обов'язки якого є товариство з обмеженою відповідальністю Чернівціавтотранс), як орендарем, укладено договір оренди землі, зареєстрований Чернівецькою регіональною філією ДП Центр ДЗК за №02 від 03.06.2010, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1450 га під автостанцію по обслуговуванню пасажирів прийому та відправлення автобусних маршрутів, яка розташована по вул. Центральній, 41 в м. Герца, Герцаївського району. 29.04.2010 р. між сторонами Договору підписано акт прийому-передачі земельної ділянки на місцевості в оренду для обслуговування будівель та споруд ВАТ Чернівціавтотранс».

Згідно з п. 7 Договору він укладається на п'ять років. Після закінчення строку договору орендар має переважно право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію.

Колегія суддів зазначає про те, що суд першої інстанції підставно вказав, що відповідно до статті 18 Закону України Про оренду землі (в редакції чинній на момент укладення та реєстрації договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, у звязку з чим, строком дії Договору, з урахуванням реєстрації від 03.06.2010, є період з 04.06.2010 по 04.06.2015.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, суд першої інстанції помилково, не ґрунтуючись на матеріалах справи встановив, що позивач звертався до ОСОБА_2 міської ради до моменту закінчення строку дії Договору з повідомленням за № 05-75 від 21.05.2015 щодо пролонгації Договору. З матеріалів справи вбачається, що такий лист був лише датований цією датою, але був отриманий відповідачем лише 26.06.2015 року та зареєстровано за вхідним №131. Жодних доказів вини відповідача у запізнілому отриманні листа суду не подавалось. До проекту листа всупереч ст. 33 Закону України «Про оренду землі» проект договору не додавався. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно визначав умови додаткового договору у тексті резолютивної частини рішення.

Відповідно до п. 2.17 Постанови № 6 від 17.05.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно зясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Зазначене судом першої інстанції враховане не було.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради №37- 03/15 від 30.12.2015р. «Про припинення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ «Чернівиіавтотранс», було припинено зазначений договір оренди. Зазначене рішення не скасоване, сторонами не оскаржувалось та є обовязковим до виконання. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги рішення органу місцевого самоврядування за відсутності доказів його суперечності закону.

20.01.2016 р. позивач направив на адресу ОСОБА_2 міської ради лист-повідомлення №05-14 від 20.01.2016 щодо поновлення строку дії договору оренди землі від 29.04.2010 та підписання додаткової угоди на відповідних умовах. Надаючи відповідь листом від 19.02.2016 №77, ОСОБА_2 міська рада, відмовила позивачеві в укладенні додаткової угоди про поновлення строку дії Договору, однак така дія на суть спірних відносин не впливає.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 33 Закону України Про оренду землі (у редакції, чинній на час закінчення строку дії Договору), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Частиною 3 цієї статті передбачає, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Посилання суду першої інстанції на вищезазначену статтю є помилковим, оскільки це виходить за межі предмету спору. Позивач не звертався із вимогами про спонукання до укладення договору (переддоговірного спору), а просив визнати укладеною угоду певного змісту. Ці відносини ч. 3 ст. 33 вказаного закону не регулює.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення були доведені суду належними доказами.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 року прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні, не відповідають наявним в матеріалах справи доказам, а відтак, зазначене рішення суду від 14.06.2016 р. у справі № 926/384/16 у відповідності до ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради, м. Герца, вх. №01-05/3327/16 від 06.07.2016 року задоволити.

2.Рішення господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 р. у справі № 926/384/16 скасувати. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівціавтотранс (58018, м.Чернівці, вул. Ентузіастів, 2 Б, ) на користь ОСОБА_2 міської ради (60501, м.Герца, Чернівецька область, вул.Г.Асакі, 9, )-1515,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

5.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Чернівецької області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 05.09.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Малех І.Б.

Суддя Желік М.Б.