ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 серпня 2016 року Справа № 903/880/15 (908/4002/15)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Жукової Л.В. (доповідач),
суддів:Куровського С.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Сбербанк"
на ухвалугосподарського суду Волинської області від 06.04.2016
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016
у справі № 903/880/15 господарського суду Волинської області
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Дніпро"
доприватного підприємства "Діапазон"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області (суддя Кравчук А.М.) від 06.04.2016 року у справі №903/880/15 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс Дніпро" до приватного підприємства "Діапазон" про банкрутство було припинено повноваження розпорядника майна приватного підприємства "Діапазон" арбітражного керуючого Гусака Юрія Миколайовича (свідоцтво №136 від 04.02.2013 року, адреса: АДРЕСА_2, Україна, ідентифікаційний код НОМЕР_1). Розпорядником майна приватного підприємства "Діапазон" було призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича (свідоцтво №494 від 17.04.2013 року, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2). Було зобов'язано арбітражного керуючого Гусака Ю.М. передати розпоряднику майна ПП "Діапазон" арбітражному керуючому Темчишину В.П. документи по справі №903/880/15 про банкрутство приватного підприємства "Діапазон".

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, кредитор - публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (далі за текстом скаржник) звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 року у справі №903/880/15 в частині призначення розпорядником майна Темчишина В.П.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі №903/880/15 (колегія суддів: Мамченко Ю.А., Дужич С.П., Саврій В.А.) ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.16 року у справі №903/880/15 залишено без змін, апеляційну скаргу ПАТ "Сбербанк" - без задоволення.

До Вищого господарського суду України від публічного акціонерного товариства "Сбербанк" надійшла касаційна скарга від 04.07.2016 № 1620/7/01-05 у якій скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі №903/880/15 про призначення розпорядником майна Темчишина В.П.; скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі №903/880/15 про призначення розпорядником майна Темчишина В.П.; зобов'язати господарський суд Волинської області призначити розпорядника майна із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Подана скаржником касаційна скарга від 04.07.2016 № 1620/7/01-05 на ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі №903/880/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 11113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 1 статті 106 цього Кодексу.

Пунктом 10 частини 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Статтею 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено перелік судових рішень, що підлягають оскарженню у процедурі банкрутства.

Зокрема, згідно з цією статтею, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення, прийняті у справі про банкрутство, тягне за собою наслідки у вигляді відмови в прийнятті відповідної апеляційної або касаційної скарги.

Аналогічний правовий висновок наведений в постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14 та від 23.12.2015 у справі № 903/33/15.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому положення частини третьої статті 8 Закону про банкрутство слід розуміти як такі, що встановлюють деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, що полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання про призначення арбітражного керуючого із завершенням відповідного апеляційного провадження (висновок Верховного суду України викладений в постанові від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14).

Згідно ст. 11128 Господарського процесуального Кодексу України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що у даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 року у справі №903/880/15 в частині призначення розпорядником майна Темчишина В.П.

Можливість оскарження постанови апеляційного господарського суду та ухвали суду першої інстанції в частині вирішення питання, щодо призначення розпорядника майна боржника, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не передбачена.

Оскільки, положення ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містять вичерпний перелік судових рішень у справі про банкрутство, що підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку про необхідність відмовити публічному акціонерному товариству "Сбербанк" у прийнятті касаційної скарги від 04.07.2016 № 1620/7/01-05 на ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі № 903/880/15.

Керуючись ст.ст. 62, 86, 107, 11113 Господарського процесуального Кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити публічному акціонерному товариству "Сбербанк" у прийнятті касаційної скарги від 04.07.2016 № 1620/7/01-05 на ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі № 903/880/15.

Головуючий суддя:Л.В. Жукова
Судді:С.В. Куровський
В.Я. Погребняк