РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016Справа №910/12001/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент"

про стягнення 41 844, 44 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент" про стягнення заборгованості у розмірі 41 844,44 грн. з яких: сума основного боргу - 28 400,64 грн., пеня - 5 177,73 грн., 3% річних - 885,33 грн., інфляційні втрати - 7 380,74 грн. відповідно до договору оренди №212 від 06.05.2011 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.07.2016р.

26.07.2016 р. через канцелярію до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просив розглядати справу без його участі та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

27.07.2016 р. судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 р. критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.07.2016 р. справу № 910/12001/16 призначено до розгляду на 05.08.2016 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання представників позивача та відповідача, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 06.05.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегарент" (далі - орендар) був укладений оренди №212, згідно умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язується передати приміщення, визначені у пункті 2.2. цього договору, орендарю в строкове платне користування, а орендар зобов'язується сплачувати орендодавцю орендну плату та інші платежі в строки та на умовах визначених цим договором (п. 2.1. договору).

Згідно пункту 2.2. договору, приміщення, що передається в оренду орендарю - це нежитлові приміщення загальною площею 6,4 (шість цілих чотири десятих метрів квадратних), що знаходиться на першому поверсі будівлі, план розміщення яких визначається в додатку №1 до цього договору.

Пунктом 6.1. договору встановлений строк оренди, що розпочинається з дати підписання сторонами акту передачі приміщень і триває 35 (тридцять п'ять) місяців з дати підписання такого акту передачі приміщень в оренду.

Пунктом 7.3. договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем за кожен місяць користування приміщенням згідно із умовами цього договору, починаючи від дати підписання сторонами акту передачі приміщення в оренду та закінчуючи датою підписання сторонами акту повернення приміщення з оренди, та залежно від фактичного часу користування орендарем приміщенням.

Відповідно до пункту 7.4. договору, орендна плата за кожен місяць оренди приміщення сплачується не раніше 1 (першого) і не пізніше 5 (п'ятого) числа кожного календарного місяця оренди на підставі відповідного рахунку-фактури орендодавця авансовим платежем.

Пунктом 7.5. договору сторони обумовили, що з метою отримання платежів, орендодавець здійснює виставлення рахунків-фактур та їх передачу орендарю. У всіх випадках, коли орендар здійснює платежі на підставі рахунків (рахунків-фактур), що виставляються орендодавцем, у разі відсутності рахунка орендодавця, орендар зобов'язаний самостійно звернутись до орендодавця з метою його отримання і сплатити його в указаний строк та термін. Не отримання рахунку, за умови невжиття орендарем заходів по його отриманню, не звільняє орендаря від обов'язку щодо його своєчасної сплати та відповідальності за його несплату.

Окрім того, згідно пункту 7.8. договору, витрати за експлуатаційні послуги, які компенсуються орендодавцеві орендарем, не входять до орендної плати, і сплачуються орендарем на підставі окремих рахунків.

Відповідно пункту 7.10 договору, компенсація витрат за експлуатаційні послуги здійснюється орендарем щомісяця протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання від орендодавця відповідного рахунку на компенсацію витрат за експлуатаційні послуги за попередній місяць користування приміщеннями (звітний місяць) шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця грошових коштів у розмірі, визначеному в цьому рахунку.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 759 Цивільного кодексу України та ст. ст. 180, 181, 284Господарського кодексу України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України, визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Факт передачі позивачем приміщення на виконання умов договору підтверджується наявним в матеріалах справи актом передачі приміщень в оренду від 11.05.2011 р. (додаток № 2 до договору).

В обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного договору проігнорував свій обов'язок щодо сплати заборгованості.

На виконання умов договору між позивачем було забезпечено надання послуг за оренду приміщення та експлуатаційні витрати про що з відповідачем було підписано наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг): за жовтень 2012 року - №ОУА-000707 від 31.10.2012 на суму 3 928,75 грн., за серпень 2013 року - №ОУА-000640 від 31.08.2013 на суму 3 928,75 грн., за жовтень 2013 року - №ОУА-000802 від 31.10.2013 на суму 3 928,75 грн., за листопад 2013 року - №ОУА-000873 від 30.11.2013 на суму 3 928,75 грн., за грудень 2013 року - №ОУА-000949 від 31.12.2013 на суму 3 928,75 грн., за січень 2014 року - №ОУА-000011 від 31.01.204 на суму 3 928,75 грн., за лютий 2014 року - №ОУА-000103 від 28.02.2014 на суму 3 836,69 грн., за березень 2014 року - №ОУА-000215 від 31.03.2014 на суму 4 793,28 грн. та №ОУА-000216 від 31.03.2014 на суму 126,17 грн. (копії зазначених актів, завірених сторонами наявні в матеріалах справи).

На оплату послуг за оренду приміщення та експлуатаційні витрати згідно вищезазначених актів, позивачем були направлені на адресу відповідача рахунки-фактури, які відповідно були отримані відповідачем:

- за жовтень 2012 р. - рахунок-фактура № СФ-0005021 від 01.10.2012 р. на суму 3 928, 75 грн., отриманий відповідачем 13.11.2012 р.,

- за серпень 2013 р. - рахунок-фактура № СФ-0003115 від 01.08.2013 р. на суму 3 928, 75 грн., отриманий відповідачем 23.09.2013 р.,

- за жовтень 2013 р. - рахунок-фактура № СФ-0004060 від 01.10.2013 р. на суму 3 928, 75 грн., отриманий відповідачем 14.11.2013 р.,

- за листопад 2013 р.- рахунок-фактура № СФ-0004676 від 01.11.2013 р. на суму 3 928, 75 грн., отриманий відповідачем 16.12.2013 р.,

- за грудень 2013 р. - рахунок-фактура № СФ-0005054 від 02.12.2013 р. на суму 3 928, 75 грн., отриманий відповідачем 21.01.2014 р.,

- за січень 2014 р. - рахунок-фактура № СФ-0005523 від 01.01.2014 р. на суму 3 928, 75 грн., отриманий відповідачем 13.02.2014 р.,

- за лютий 2014 р. - рахунок-фактура № СФ-0006456 від 01.02.2012 р. на суму 3 836, 69 грн., отриманий відповідачем 17.03.1014р.,

- за березень 2014 р. - рахунок-фактура № СФ-0006232 від 01.03.2014 р. на суму 4 793, 28 грн. та № СФ-0006649 від 31.03.2014 р. на суму 126,17 грн., що були отримані відповідачем 14.04.2014 р.

Копії зазначених рахунків-фактур та докази їх отримання відповідачем наявні в матеріалах справи.

Водночас позивач стверджує, що відповідачем 09.08.2013 р. було здійснено оплату за оренду приміщення та експлуатаційні витрати за жовтень 2012 р. у розмірі 3 928,00 грн., що також підтверджується банківською випискою з розрахункового рахунку позивача, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином позивач виконав покладені на нього зобов'язання з надання послуг з оренди приміщення, а відповідач у свою чергу не виконував належним чином оплату послуг, в результаті чого за ним виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 28 400,64 грн.

Враховуючи те, що грошове зобов'язання з боку відповідача не виконано належним чином, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів неможливості виконання вказаного зобов'язання. Беручі до уваги наявні в матеріалах справи докази та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати та експлуатаційних витрат згідно договору оренди №212 від 06.05.2011 р. в розмірі 28 400,64 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно підпункту 13.4.2. договору у разі прострочення орендарем сплати орендної плати, компенсації витрат за комунальні послуги та за експлуатаційні послуги, та інших платежів, передбачені цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання згідно договору оренди №212 від 06.05.2011 р., то вимоги позивача про стягнення пені, нарахованої згідно підпункту 13.4.2. договору визнаються судом обґрунтованими та задовольняються частково у розмірі 2 190, 68 грн. за розрахунком суду, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про прострочення грошового зобов'язання згідно договору оренди №212 від 06.05.2011 р., тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 885,33 грн. та інфляційних втрат в сумі 7 380,74 грн. підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, в межах розміру заявлених позовних вимог.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.08.2016 р., згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 759, 785 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193, 230, 231, 284, ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент" (03141, місто Київ, вулиця Солом'янська, будинок 39, квартира 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" (61031, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ромашкіна, будинок 1, ) основну заборгованість в розмірі 28 400, 64 грн., пеню в розмірі 2 190, 68 грн., 3% річних у розмірі 885,33 грн., інфляційні втрати в розмірі 7 380, 74 грн. та судовий збір у розмірі 1 279, 63 грн., видавши наказ.

3. В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 31.08.2016 року

Суддя Ю.О. Підченко