УХВАЛА

16.08.2016Справа № 910/23113/13
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БВТ Сервіс", м. Київ, на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.03.2014

у справі № 910/23113/13

за позовом публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "БВТ Сервіс", м. Київ,

про стягнення 4 997 187,12 грн.,

без участі представників учасників процесу, у зв'язку з їх неявкою,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Фортуна-Банк" (далі - Банк) звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БВТ Сервіс" (далі - Товариство) про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов кредитного договору від 05.04.2013 № 04КЛ/46/1832/ЮР: 4 171 168 грн. основної заборгованості; 473 914,18 грн. заборгованості за процентами; 3 687,47 грн. 3% річних від суми прострочених процентів; 56 225,06 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту; 16 236,66 грн. пені за простроченими процентами; 250 955,75 грн. пені за прострочений кредит; 25 000 грн. штрафу, а всього 4 997 187,12 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 (суддя Мудрий С.М.), позов Банку задоволено повністю.

18.03.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 № 910/23113/13 та ухвали Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2014 № 910/23113/13 було видано відповідний наказ.

18.11.2015 від Товариства надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києва (далі - Відділ).

08.02.2016 від відповідача надійшла заява про уточнення скарги від 18.11.2015 у якій заявник просить суд:

- скасувати постанову Відділу про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2016 № 49916044;

- скасувати постанову Відділу про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2015 № 43949176 в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору;

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2016.

Ухвалою суду від 15.03.2016 (суддя Мудрий С.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016, у задоволенні скарги Товариства на дії Відділу відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2016 касаційну скаргу задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 у справі № 910/23113/13 скасовано, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи судові рішення, суд касаційної інстанції вказав на таке: не всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи; не надано об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду скарги; не правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні відносини; не досліджено заяву Товариства від 08.02.2016 № б/н про уточнення скарги.

Розпорядженням від 20.07.2016 № 04-23/1337 Керівника апарату Кривенко О.М. було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/23113/13, у зв'язку з передачею справи на новий розгляд.

За результатами повторного автоматичного розподілу справу № 910/23113/13 передано судді Курдельчуку І.Д. для розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 справу прийнято до провадження; розгляд скарги призначено на 16.08.2016.

Представники сторін і Відділу у судове засідання 16.08.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання; вимоги ухвали суду не виконали.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - постанова № 9) зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

14.07.2014 старшим державним виконавцем Бялим М.Г. було винесено постанови ВП № 43949176 про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

05.10.2015 старшим державним виконавцем Бялим М.Г. було винесено постанови ВП № 43949176 про стягнення з боржника виконавчого збору та про арешт коштів боржника.

Скаржник зазначає, що у добровільному порядку 27.11.2014 була погашена заборгованість перед Банком; дізнався про оскаржувані постанови лише 16.11.2015, проте жодного документального підтвердження того, що йому не було відомо про наявність виконавчого провадження суду подано не було.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом 15.07.2014 направлено на адресу Товариства постанову про відкриття виконавчого провадження № 43949176, що підтверджується реєстром поштових відправлень від 15.07.2014 та відбитком штемпеля поштового відділення на конверті відправника (а.с. 261-262 том І).

Слід зазначити, що листи з постановами, які надсилалися Відділом на адресу скаржника, у тому числі і оскаржувані постанови, були повернуті поштою з відміткою "вибули".

Разом з тим, кореспонденція надсилалася за місцезнаходженням боржника, а саме: 01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33-Б.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 28 Закону постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Дії державного виконавця вчинені 14.07.2014, 05.10.2015, 29.12.2015 та 25.01.2016 не містять ознак незаконності, а постанови відповідають вимогам Закону, зокрема, статті 25 Закону.

Боржник виконав рішення не у визначений Відділом строку, а лише після спливу чотирьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець надсилав скаржнику оскаржувані постанови, які не були ним отримані лише за його вини, а саме у зв'язку із тим, що юридична особа не знаходиться за місцезнаходженням, яке вказано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БВТ Сервіс" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.03.2014 з у справі № 910/23113/13 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу.

Суддя І.Д. Курдельчук