ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.08.16р. Справа № 904/5224/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", (м. Дніпропетровськ)

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 29 096,40 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт (дов. № б/н від 01.02.16р.)

від відповідача: ОСОБА_2 - головний держінспектор (дов. № 4769/ю/04-36-10-01-12 від 08.08.16р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі-відповідач) про стягнення 29 096,40 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 27 939,14 грн. - основний борг, 87,02 грн. - 3% річних, 1 070,27 грн. - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 114113AYNSSB046 від 23.04.16р. в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Позивач в судове засідання з'явився, але витребувані судом документи не надав.

Представником відповідача 07.06.16р. надано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що затримка оплати відбувається через складну процедуру укладення договору на постачання природного газу на 2016 рік за Законом України "Про здійснення державних закупівель". На даний час ГУ ДФС у Дніпропетровській області має 20 робочих днів для винесення рішення щодо переможця торгів, після чого настає процедура підписання тендерного договору. І лише на підставі тендерного договору та після реєстрації його в Державній казначейській службі можливо оплатити заборгованість за спожитий природний газ, у зв'язку з чим просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", як постачальник, та Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, як споживач, було укладено договір на постачання природного газу № 114113АУNSSB046.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01 квітня 2016 року до 30 квітня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ (п. 2.3. договору).

У відповідності до п. 2.9.2. договору, на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період підписаних уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом трьох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати допомогу в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору, загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 27 939,14 грн. у т.ч. ПДВ - 20%.

Згідно п. 4.2.1. договору, 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Пунктом 4.2.3. договору встановлено, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 5.2., 5.2.1. договору, постачальник зобов'язується забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання.

Відповідно до п. 5.4., 5.4.2. договору, споживач зобов'язується, оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

На виконання умов договору, позивач поставив природний газ відповідачеві у квітні 2016 року.

Так, у квітні 2016 року поставлено 3, 494 тис.м. куб. природного газу на загальну суму 27 939,14 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу № ДОЗ00017878 за квітень 2016 року від 30.04.2016р., який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 13).

Тобто, загальна вартість поставленого природного газу за договором у квітні 2016 року склала 27 939,14 грн.

Але в порушення умов вищевказаного договору Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області не здійснило оплату послуг з постачання газу за договором.

Таким чином, станом на сьогоднішній день у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з оплати послуг з постачання газу, які надані за договором на постачання природного газу № 114113АУNSSB046 від 23.04.16р. у квітні 2016 року у загальному розмірі 27 939,14 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у сумі 27 939,14 грн.

Доказів виконання по оплаті за договором на постачання природного газу № 114113АУNSSB046 від 23.04.16р. на загальну суму 27 939,14 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 27 939,14 грн.

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п. 6.2.1. договору).

На підставі п. 6.2.1. договору на постачання природного газу № 114113АУNSSB046 від 23.04.16р. позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 1 070,24 грн., згідно розрахунків, які наведені в позовній заяві.

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення пені у сумі 1 070,24 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 87,02 грн., згідно розрахунків, які наведені в позовній заяві.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 87,02 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", ст. 49, ст. 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, буд. 17-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2; ) - 27 939 (двадцять сім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 14 коп. основного боргу, 1 070 (одна тисяча сімдесят) грн. 24 коп. пені, 87 (вісімдесят сім) грн. 02 коп. 3% річних, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.08.16р.

Суддя ОСОБА_3