ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2016 р.Справа № 924/144/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" м. Київ

до Фермерського господарства "Агро-Інвест" с. Ліщани Ізяславський район Хмельницька область

про стягнення 1 898 336,19 грн.

та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Агро-Інвест" с. Ліщани Ізяславський район Хмельницька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" м. Київ

про розірвання договору поставки № CVS 61130 від 17.02.14р.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 22.06.15р. №2015/103

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 22.02.16р. №19

Рішенням суду від 18.04.16р. позов ТОВ "Каргіл" задоволено частково та стягнуто з Фермерського господарства "Агро-Інвест" 1 865 051,18грн. боргу, 33 279,29грн. 3% річних та 28 475,04грн. судового збору. У позові про стягнення 5,72грн. 3% річних відмовлено.

Провадження за зустрічним позовом Фермерського господарства "Агро-Інвест" с. Ліщани Ізяславський район Хмельницька область до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" м. Київ про розірвання договору поставки № CVS 61130 від 17.02.14р. припинено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.07.16р. рішення господарського суду Хмельницької області від 18.04.16р. залишено без змін.

16.08.16р. до суду надійшла заява ФГ "Агро-Інвест" в якій відповідач просить розстрочити виконання рішення суду від 18.04.16р. на 4 місяці згідно наступного графіку: до 15 вересня 2016 року 474 582,61грн., до 15 жовтня 2016 року - 474 582,61грн., до 15 листопада 2016 року - 474 582,61грн., до 15 грудня 2016 року 474 582,61грн. Обґрунтовуючи заяву відповідач вказує на важне фінансове становище господарства.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву про розстрочку виконання рішення суду.

Позивач письмової позиції на заяву ФГ "Агро-Інвест" не надав, однак представник у судовому засіданні заперечує проти надання розстрочки вказуючи не необґрунтованість доводів відповідача. Крім того наголошує, що з дати винесення рішення господарством навіть частково не сплачено заборгованість.

Заслухавши позицію заявника, оцінивши подані сторонами пояснення суд зважає на таке.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Згідно ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п.7.2 вищевказаної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Крім цього, повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, виходячи із зазначеного законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Встановлення та підтвердження факту наявності виключних обставин, на які посилається заявник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо впливають на можливість виконання рішення суду останнім у момент звернення рішення до виконання.

Відповідач у своїй заяві посилається на те, що підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі. Натомість доказів на підтвердження зазначених обставин не надано.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу

Заявником не подано в матеріали справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували об'єктивні, непереборні, виключні обставинами, що ускладнюють вчасне виконання чи неможливість виконання рішення суду по даній справі. Крім того, судом береться до уваги, що відповідачем не надано доказів принаймі часткової сплати заборгованості з дати винесення рішення.

Таким чином, враховуючи надані відповідачем та позивачем пояснення та докази, суд приходить до висновку, що заява відповідача від 10.08.16р. про розстрочку виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ФГ "Агро-Інвест" від 10.08.16р. про розстрочку виконання рішення суду від 18.04.16р. відмовити.

Суддя М.Є. Муха

віддруковано 1 примірник до матеріалів справи