РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9776/16 10.08.16 р.

За позовом Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Конусь О.М. за довіреністю № 08/06-16 від 08.06.2016 р.;

Богдан І.А. за довіреністю № 19/10-15 від 04.08.2016 р.;

від відповідача: Макарчук Д.І. за довіреністю № 300-122/01-2 від 12.01.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 01.06.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.06.2016 р.

22.06.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відсутність аналогічного спору в провадженні господарського суду або іншого органу.

30.06.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У судовому засіданні 30.06.2016 р. представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 30.06.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 30.06.2016 р. оголошувалась перерва до 20.07.2016 р.

20.07.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив та додаткові пояснення до позову.

20.07.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.07.2016 р. оголошувалась перерва до 10.0.8.2016 р.

В судовому засіданні 10.08.2016 р. представник позивача подала заперечення на подані відповідачем матеріали та клопотання про долучення документів до матеріалів справи; позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.08.2016 р. проти позову заперечив.

У судовому засіданні 10.08.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Антимонопольного комітету України (надалі - відповідач) від 16.02.2016 р. № 68-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», на Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод " (надалі - позивач) накладено штраф у розмірі 790 311,00 грн. за вчинення порушення, передбаченого статтею 151 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей на упаковці виробленого ним продукту «масло солодковершкове селянське» щодо його назви та характеристик, які можуть вплинути на наміри невизначеного кола осіб щодо придбання цього продукту.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, просить суд визнати його недійсним, посилаючись на те, що рішення Антимонопольного комітету України прийняте з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, не доведенням обставин, які мають значення для справи, які визнано встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи та з неправильним застосуванням матеріального права.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що оскаржуване рішення являється законним і обґрунтованим.

Як вбачається з рішення Антимонопольного комітету України від 16.02.2016 р. № 68-р, у 2012 році в різних областях України територіальними органами Держспоживінспекції України, під час здійснення контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів та державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил, були виявлені та встановлені непоодинокі факти наявності рослинних жирів у маслі солодковершковому селянському виробника Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", зокрема:

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -03.05.2012 (Протокол випробовувань від 23.05.2012 № 1146/12-ВЦ/1, регіон виявлення неналежної продукції - Кіровоградська обл.);

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -28.05.2012 (Протокол випробовувань від 15.06.2012 № 1022зп, регіон виявлення неналежної продукції - Херсонська обл.);

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -15.06.2012 (Протокол випробовувань від 16.07.2012 № 1663/12-ВЦ/1, регіон виявлення неналежної продукції - Кіровоградська обл.);

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -07.07.2012 (Протокол випробовувань від 26.07.2012 № 1920/12-ВЦ/1, регіон виявлення неналежної продукції - Черкаська обл.);

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -17.07.2012 (Протокол випробовувань від 03.08.2012 № 9947-9954/12-х; вміст немолочного жиру становить 50% загального вмісту жиру, регіон виявлення неналежної продукції - м. Київ);

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Наш молочник», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -18.07.2012 (Протокол випробовувань від 03.08.2012 № 9947-9951/12-х, вміст немолочного жиру становить 10% загального вмісту жиру, регіон виявлення неналежної продукції - м. Київ);

- у маслі солодковершковому селянському, 72,6% жиру, ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення -24.09.2012 (Протокол випробовувань від 08.10.2012 № 2365, фактична частка виявленого рослинного жиру - 23,7%, регіон виявлення неналежної продукції - Полтавська область).

У 2010 та 2011 роках, за результатами проведених випробовувань, ДП «Черкаський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» також було виявлено рослинний жир у маслі солодковершковому селянському,72,5 % жиру ТМ «Вершкова долина», ДСТУ 4399:2005, виробник Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод", дата виготовлення 13.10.2010 р. (протокол випробовувань від 26.10.2010 № 2711/10-ВЦ/1, регіон виявлення неналежної продукції - Черкаська обл.).

Дослідні випробовування вищезазначеного масла солодковершкового селянського проводили наступні суб'єкти: Державне підприємство «Черкасистандартметрологія», Державне підприємство «Херсонський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Державне підприємство «Всеукраїнський держаний науково - виробничий центр стандартизації, метрології , сертифікації та захисту прав споживачів» та Державне підприємство «Полтавський регіональний науково - технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Вказаними установами та організаціями встановлено факт наявності рослинних жирів у маслі солодковершковому селянському виробництва Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", що підтверджується відповідними протоколами випробувань.

Судом встановлено, що вказані суб'єкти являються належно акредитованими та мають повноваження щодо проведення відповідних досліджень харчових продуктів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» передбачено, що поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання. Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які: містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб'єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що Комітетом було неповно з'ясовано обставини справи, а саме, не взято до уваги той факт, що позивач виробляє також спреди, які містять рослинні жири, у зв'язку з чим причиною потрапляння рослинних жирів до масла солодковершкового, а також невідповідність такого масла вимогами ДСТУ 4399:2005, являються випадки пересікання технологічних потоків при подачі продукту на фасувальні автомати.

Вказані доводи позивач не приймаються судом до уваги з огляду на те, що збій в технологічному процесі та, відповідно, виготовлення товару, що не відповідає встановленим нормам (виробничий брак), не являється підставою для продажу такого товару споживачам із зазначенням на етикетці неправдивих відомостей щодо складу продукту.

При цьому, контроль за якістю продукції покладається на особу, яка її виготовляє, у зв'язку з чим у випадку виявлення браку виробник має вжити всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення продажу такого товару споживачам.

Натомість, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем дій щодо виявлення неякісної продукції та її виведення з обігу.

Більш того, таку продукцію виявлено Комітетом у різних регіонах - Кіровоградській, Херсонській, Черкаській, Полтавській областях та у м. Києві, що безумовно свідчить про продаж товару з невірною інформацією щодо його вмісту значній кількості споживачів.

Позивач також зазначає, що придбання товару в м. Києві та подання на випробування в м. Житомир здійснювалось з порушенням вимог щодо транспортування продукції, у зв'язку з чим результати відповідних випробувань являють невірними та не можуть братись до уваги.

Проте, суд не приймає такі твердження позивача, оскільки останнім не доведено можливості перетворення тваринних жирів у рослинні при порушення правил транспортування або зберігання продукції.

Також, суд не приймає у якості належних доказів надані позивачем протоколи випробувань, у яких встановлено відсутність рослинних жирів у маслі солодко вершковому селянському, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт реального продажу споживачам наданих на дослідження зразків (такі зразки подавались до відповідних установ позивачем; будь-які докази придбання такої продукції в роздрібних мережах та продажу їх споживачам у матеріалах справи відсутні).

Більш того, наявність на ринку продукції позивача, виготовленої у відповідності до вимог щодо масла солодко вершкового, не спростовує факт продажу неналежного товару невстановленій кількості споживачів.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що матеріалами справи жодним чином не спростовується факт продажу товару, вміст якого не відповідає зазначеній на упаковці інформації, невизначеному колу споживачів, у зв'язку з чим суд погоджується з висновками Комітету, що інформація про склад продукції впливає на намір споживачів придбати певний товар.

Таким чином, зазначення неправдивих відомостей щодо складу продукції надає позивачу переваги у конкуренції з іншими виробниками масла солодковершкового, так як споживач при купівлі товару порівнює товари позивача з товарами інших виробників масла солодковершкового, у складі яких відсутні рослинні жири, а не із продуктами, у яких вміст рослинних жирів зумовлений характеристиками та споживчими якостями самого продукту (спреди).

Суд погоджується також з висновками Комітету про те, що отримання вищевказаних переваг у конкуренції з іншими виробниками масла призвело до отримання позивачем неправомірного прибутку, оскільки вартість рослинних жирів значно нижча від вартості масла солодковершкового, відтак, додавання рослинних жирів до складу продукції дозволяє зменшити її собівартість та здійснювати продаж товару і серед осіб, які не мали наміру придбавати масло із рослинними жирами.

Інші доводи позивача, зокрема, щодо виходу Комітетом за межі розгляду справи, а також неврахування факту припинення порушень з 2014 р., не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються Комітетом.

Статтею 20 ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції» передбачено, що вчинення дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Законом.

Статтею 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» встановлено, що вчинення суб'єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п'яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб'єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав відомостей про розмір доходу (виручки), штраф, передбачений частиною першою цієї статті, накладається у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції"

Відповідно до статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов'язкові для виконання рішення про: визнання факту недобросовісної конкуренції; припинення недобросовісної конкуренції; офіційне спростування за рахунок порушника поширених ним неправдивих, неточних або неповних відомостей; накладання штрафів; закриття провадження у справі. Органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про недобросовісну конкуренцію на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня їх прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення. У разі надходження від заявника клопотання про відмову від заяви про захист своїх прав органи Антимонопольного комітету України можуть прийняти рішення про закриття провадження у справі.

За правилами ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет діяв у межах власних повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та являються обґрунтованими; Комітетом враховано всі обставини справи, зокрема, припинення позивачем виявлених порушень; розмір чистого доходу від реалізації продукції та відсоткової частини товарів з виявленими порушеннями.

Решта тверджень позивача, зокрема, щодо порушення Комітетом порядку відкриття провадження та розгляду справи 3127-26.4/219-12, спростовуються наявними доказами та не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 19.08.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна