ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016 року Справа № 904/3003/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Джихур О.В., Чимбар Л.О.,

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.,

за участю представників сторін:

від відповідача: Чумак С.О., довіреність №1879-К-Н-О від 29.04.2015р.;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. по справі №904/3003/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА КОМПАНІ", м.Дніпро

до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

про розірвання договору та повернення грошових коштів в сумі 192 520, 23 грн.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" (далі ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") про розірвання договору поточного рахунку №5019, укладеного шляхом приєднання до публічної оферти, яка міститься в мережі Інтернет; зобов'язання ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" повернути залишок грошових коштів в сумі 192 520, 23 грн. на поточний рахунок ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" №3201, відкритий у ПАТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.06.2016р. (а.с.92)).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. по справі №904/3003/16 (суддя Кеся Н.Б.) позов задоволено частково: розірвано договір поточного рахунку №5019, який укладено шляхом приєднання до публічної оферти, яка міститься в мережі Інтернет за адресою https://hrivatbank/ua/ru/terms/; в частині позовних вимог про зобов'язання ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" повернути залишок коштів в сумі 192 520, 23 грн. на поточний рахунок ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" №3201, відкритий у ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, відмовлено; стягнуто з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору; повернуто ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" надмірно сплачений судовий збір у розмірі 820, 00 грн. за відповідним зверненням останнього.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що позовні вимоги в частині розірвання договору банківського рахунку ґрунтуються на нормі права, яка встановлена ст. 1075 Цивільного кодексу України; подання позивачем заяви про закриття рахунку відповідачу доведено наданим письмовим доказом, з боку відповідача не спростовано; щодо позовних вимог про повернення залишку грошових коштів, то обов'язок банку по перерахуванню конкретної грошової суми на конкретний розрахунковий рахунок виникає після подання клієнтом банку відповідного розрахункового документу, що позивачем не доведено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. по справі №904/3003/16, скасувавши його в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" щодо розірвання договору поточного рахунку відмовити; в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права; долучена позивачем до матеріалів позову копія заяви про закриття поточного рахунку не містить ознак подачі її до установи банку та відповідно прийняття її банком, відсутній штамп вхідної кореспонденції, або відповідна печатка працівника банку, заява не містить прізвища працівника банку, який нібито поставив свій підпис на заяві у розділі "відмітки банку", отже, відсутні належні докази, які б свідчили, що вказана заява взагалі надходила до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"; висновки суду про те, що заява отримана банком, ґрунтуються лише на припущеннях; позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог.

ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" відзив на апеляційну скаргу не надано, представник позивача в судові засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином (а.с.173, 195).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

27 січня 2014 року ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" (клієнт, власник рахунка) в особі директора товариства підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, адресовану ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк).

Згідно із заявою позивач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банка, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 27.01.2014р., відповідно якого відповідачем відкрито позивачу рахунок №5019, валюта UAH (Українська гривня).

ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" зазначає, що 09.02.2016 в онлайн-чаті від відповідача отримано інформацію про те, що поточний рахунок заблокований відповідно до норм ст. 1074 Цивільного кодексу України.

09.02.2016 ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" звернулося до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з листом вих. №0902/16-01, про отримання якого відповідачем свідчить штамп банку, щодо роз'яснення причин блокування рахунка та вимогою терміново розблокувати поточний рахунок.

Лист позивача залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

15.02.2016 ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" через мережу Інтернет подано відповідачу на виконання три платіжних доручення на перерахування податків, які були повернуті банком без виконання, що підтверджується скріншотом на сайті банку (а.с.11).

25.03.2016 ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" подано платіжне доручення №267 на перерахування грошових коштів в сумі 192 517, 23 грн. контрагенту позивача ТОВ "Лігатрансервіс" та заяву про закриття поточного рахунку юридичної особи або поточного рахунку відокремленого підрозділу.

Заява ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" про закриття поточного рахунку юридичної особи або поточного рахунку відокремленого підрозділу містить в розділі "відмітки банку" дату (25.03.2016), час (13-00 год.) отримання банком заяви, розмір суми залишку коштів на рахунку за станом на дату отримання банком заяви (192 520, 23 грн.), засвідчені підписом уповноваженої особи банку (а.с.13).

Відомості, зазначені в розділі "відмітки банку" заяви про закриття поточного рахунку юридичної особи або поточного рахунку відокремленого підрозділу, банк шляхом надання інших доказів не спростував.

Як вбачається з виписки по рахунку №5019, остання банківська операція по рахунку позивача відбулася 31.01.2016, залишок коштів складає 192 520, 23 грн. (а.с.36-50).

Докази закриття банківського рахунку станом на час розгляду справи ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не надано.

Згідно ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами; банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 1-3 ст. 1068 Цивільного кодексу України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка; банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом; банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За положеннями ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або у випадках, встановлених законом.

Відповідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час; залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Пунктом 20.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Національного банку України від 12.11.2003 №492, передбачено, що поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта.

Закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку, форма та зміст якої встановлюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах.

Так, в п. 20.5 вказаної Інструкції встановлено, що закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки (за наявності) юридичної особи.

Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку (п. 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах).

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач подав заяву про закриття банківського рахунку, що передбачено за бажанням клієнта, проте, заява позивача залишена без виконання з боку відповідача.

В заяві про закриття поточного рахунку юридичної особи або поточного рахунку відокремленого підрозділу позивач просить закрити рахунок №5019, проте, не вказав, на який рахунок слід перерахувати залишок коштів, доказів звернення до банку з відповідним платіжним дорученням про перерахування коштів на інший рахунок, позивач не надав.

Відповідно ст. 22.9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.

Обов'язок банку щодо перерахування конкретної грошової суми на конкретний розрахунковий рахунок виникає після подання клієнтом банку відповідного розрахункового документу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору поточного рахунку №5019, оскільки відповідно ч. 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку може бути розірвано за заявою клієнта у будь-який час, а подання позивачем заяви про закриття рахунку доведено, та про відмову в позові в частині зобов'язання відповідача повернути залишок грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "ДЕЛЬТА КОМПАНІ" у ПАТ "АЛЬФА-БАНК", оскільки позивач не надав докази подання банку оформленого розрахункового документа про перерахування коштів на суму 192 520, 23 грн.

Стосовно доводів скаржника слід зазначити, що:

по-перше, частиною 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України передбачено право клієнта незалежно від причин ініціювати розірвання договору банківського рахунка у будь-який час. Це правило є винятком із загальної норми, встановленої ст. 525 Цивільного кодексу України про те, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

по-друге, відсутність інформації у банка щодо намірів клієнта розпорядитися своїми коштами (отримати готівкою або перерахувати в іншій банк) не є перешкодою для закриття рахунку;

по-третє, відповідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Відповідач тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

З врахування викладеного, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016р. по справі №904/3003/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя О.В. Джихур

Суддя Л.О. Чимбар

(Повний текст постанови складений 02.09.2016р.)