РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2016 р. Справа № 924/377/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Олексюк Г.Є.

при секретарі Дроздюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Хмельницького заводу "Полімер" на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016р. у справі № 924/377/16

за позовом ОСОБА_3 м.Хмельницький

до відповідача ОСОБА_4 заводу "Полімер" м.Хмельницький

про визнання недійсним рішень загальних зборів співвласників КП "Завод Полімер" від 03.11.2011р., оформленого протоколом зборів №1;від 08.11.2011р. оформленого протоколом зборів №2; від 17.11.2011р. оформленого протоколом зборів №3.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 р. у справі №924/377/16 (суддя Шпак В.О.) задоволено повністю позов ОСОБА_3 до Хмельницького заводу "Полімер" про визнання недійсним рішень загальних зборів співвласників КП "Завод Полімер" від 03.11.2011р., оформленого протоколом зборів №1; від 08.11.2011р. оформленого протоколом зборів №2; від 17.11.2011р. ,оформленого протоколом зборів №3.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позивач на час звернення до суду є співвласником Хмельницького КП «Полімер», а також вважав доведеним, що права позивача як власника корпоративних прав були порушені, оскільки позивач не був повідомлений про дату та порядок денний проведення зборів, що спричинило порушення його права брати участь в управлінні колективним підприємством, приймати рішення щодо його діяльності.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 р. у справі №924/377/16 відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 р. у справі 924/377/16 та припинити провадження.

В апеляційній скарзі скаржник Хмельницький завод "Полімер" посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник посилається на ту обставину, що на момент прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів співвласників КП Хмельницький завод „Полімер у листопаді 2011 року ОСОБА_3 не являлась співвласником КП Хмельницький завод „Полімер, оскільки вибула з числа таких осіб ще в 2007 році. Доказом, на який посилається скаржник, є рішення загальних зборів співвласників КП Хмельницького завод „Полімер (протокол від 20.08.2007 року за № 4), яким було прийнято рішення про вихід учасників з числа співвласників з подальшою ліквідацією підприємства. Частки співвласників було сплачено своєчасно. При цьому, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги чинність зазначених протокольних рішень, як підставу виходу певних фізичних осіб зі складу співвласників Скаржника, у тому числі й Позивача.

Скаржник вважає, що суд не взяв до уваги факт здійснення кримінального провадження, яке на даний час перебуває на розгляді в Хмельницькому міськрайонному суді за №0000391, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. З ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При цьому, за матеріалами кримінального провадження, особисто сам позивач визнає факт прийняття участі у загальних зборах скаржника 20.08.2007 року та в подальшому отримання частки за наслідками реалізації майна скаржника в процесі ліквідаційної процедури.

Безпідставним є посилання в рішенні суду першої інстанції на відсутність доказів щодо виходу особисто та одноосібно саме позивача, а отже на відсутність цілеспрямованого рішення загальних зборів скаржника відносно персонального виходу позивача з числа співвласників скаржника.

Поряд із зазначеним, безпідставним є й посилання в рішенні суду першої інстанції на п. 3.8 Статуту та на відсутність відповідної заяви позивача про вихід з числа членів скаржника, оскільки за поданням такої заяви Статутом передбачений одноосібний вихід, а не вихід що регламентований протоколом від 20.08.2007 року № 4 усіма членами, внаслідок ліквідаційної процедури скаржника.

Скаржник також звертає увагу на посилання судом першої інстанції на наявність у позивача оригіналу сертифікату №17, як на беззаперечний доказ того, що на даний час останній залишається членом колективного підприємства „Завод Полімер.

Зазначений сертифікат, як за формою, так і порядком обігу не визначений чинним законодавством на момент правовідносин, а за п. 8.6 Статуту передбачено лише те, що сертифікатом засвідчується доля співвласника у викупі підприємства, виданим на руки, пронумерованим і завіреним підписом і печаткою.

Проте, жодних процедур щодо подальшого обігу сертифікату, переходу за ним права до іншого члена, а тим більше процедури повернення внаслідок колективного виходу членів з числа співвласників, а ні Статутом, а ні відповідним законодавством не регламентовано.

Звертається також увага, що викуп організацією орендарів майна скаржника відбувся в січні 1994 році, а позивачем до матеріалів справи долучено сертифікат датований 1996 року, тобто після спливу двохрічного терміну після фактичного викупу майна.

Не враховано судом першої інстанції й ту обставину, що виплати вкладів співвласникам здійснювалась безпосередньо через касу банківської установи, а тому документи первинного бухгалтерського обліку (видаткові прибуткові касові ордери, касова книга) у скаржника відсутні, оскільки були створені та зберігалися в межах встановлених строків безпосередньо в банківській установі - в АКБ „Укрсоцбанк.

Апеляційна скарга Хмельницького заводу "Полімер" була прийнята до провадження у складі колегії: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Розізнана І.В.

ОСОБА_6 в.о. керівника апарату суду від 01.08.2016 р. №01-06/117, справу було призначено до повторного автоматизованого розподілу, у зв'язку з перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) Грязнова В.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено нового суддю (суддю-доповідача) Філіпову Т.Л. для розгляду апеляційної скарги Хмельницького заводу "Полімер" у справі №924/377/16.

ОСОБА_6 в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду -ОСОБА_7 від 02.08.2016 р. у справі №924/377/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Розізнаної І.В., судді Мельника О.В. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., Сініцина Л.М., Василишин А.Р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р. призначено розгляд апеляційної скарги Хмельницького заводу «Полімер» на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.05.2016 р. у справі №924/377/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Сініцина Л.М.

04.08.2016р. на електронну адресу суду надійшло клопотання, в якому позивач просить провести наступне судове засідання, яке призначене на 23.08.2016р. в режимі відеоконференції в господарському суді Хмельницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.08.2016р. задоволено клопотання позивача та доручено господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення відеоконференції 23.08.2016 року о 14:30 хв. у приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: 29000, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, за участю представника позивача ОСОБА_3.

ОСОБА_6о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - ОСОБА_7 від 22.08.16 р. у справі №924/377/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Сініциної Л.М. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 р. призначено розгляд апеляційної скарги Хмельницького заводу «Полімер» на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.05.2016 р. у справі №924/377/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є.

У судовому засідання представник Хмельницького заводу "Полімер" ОСОБА_2 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016р. у справі №924/377/16 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і прийняти нове рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016р. у справі № 924/377/16 є законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Хмельницької міської адміністрації №1083 від 28 квітня 1994року зареєстровано Колективне підприємство „Завод „Полімер, яке створено організацією орендарів заводу „Полімер відповідно до протоколу №10 від 02 березня 1994 року.

Відповідно до п.1.1 Статуту, затвердженого рішеннями загальних зборів (протокол №10 від 02 березня 1994 року) Колективне підприємство „Завод „Полімер є колективним підприємством, яке має право юридичної особи та здійснює свою діяльність на підставі цього статуту і у відповідності з законодавством України з метою одержання відповідного прибутку (доходу).

Згідно до п. 1.2. Статуту підприємство створене організацією орендарів Хмельницького заводу „Полімер (зареєстрована розпорядженням Хмельницької міської адміністрації від 12.03.1993 №519, яка здійснила викуп державного майна, зданого в оренду, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.01.1994року).

У відповідності до п. 1.3. Статуту власником підприємства є колектив членів підприємства, який щодо відносин власності і в частині затвердження цього статуту є правонаступником організації орендарів Хмельницького заводу «Полімер».

П.1.4 Статуту передбачено, що підприємство є правонаступником щодо прав та обов'язків (майнових та по трудових) орендного підприємства заводу „Полімер.

Членами підприємства є його працівники (співвласники майна), що входили до складу організації орендарів, в її складі взяли участь у викупі державного майна та по кожному з яких визначено вклад у майні підприємства (п.3.1 Статуту).

Пунктом 3.6. Статуту передбачено, що член підприємства має право брати участь в управлінні підприємством.

Відповідно до п. 3.8. Статуту вихід з членства підприємства здійснюється шляхом подачі заяви про вихід з членів підприємства до правління підприємства, яка розглядається протягом 10 днів з моменту її подання. Працівнику, який вибув з членів підприємства, виплачується частка вартості майна підприємства, пропорційна його вкладів в цьому майні. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому працівник вийшов з членів підприємства, протягом 12 місяців від дня виходу.

Згідно до п. 7.4. Статуту загальні збору вважаються правомочними, якщо на них присутні члени підприємства, які володіють у сукупності більш 65 відсотків голосів (при ліквідації, реорганізації підприємства 80 відсотків).

Пунктом 7.6. Статуту загальні збори обирають відкритим голосуванням голову та секретаря загальних зборів. Загальні збори скликає голова загальних зборів. Позачергові загальні збори проводяться у випадку, якщо це необхідно в інтересах підприємства, за вимогою правління або членів підприємства, які у сукупності володіють більш як 50 відсотками голосів.

У відповідності до п. 7.7. Статусу загальні збори можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності підприємства. Зокрема виключною компетенцією загальних зборів є прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію підприємства, затвердження порядку і строку проведення ліквідації, реорганізації, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу (при реорганізації роздільного балансу), вирішення питання про використання майна підприємства у звязку з ліквідацією. Вирішення питання про вступ до обєднань підприємств та вихід з них.

Рішенням загальних зборів співвласників КП Хмельницького заводу „Полімер відповідно до протоколу №3 від 14.04.1999 року до Статуту підприємства були внесені доповнення, зокрема Статут доповнено п.8.6, згідно якого доля співвласника у викупі підприємства підтверджується сертифікатом, виданим на руки, який пронумерований і завірений підписом та печаткою. В сертифікаті відображені кошти: власні гроші, майновий сертифікат, орендне майно, розподілений прибуток.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_3, 24 квітня 1991 року вона була прийнята на посаду бухгалтера Хмельницького заводу «Полімер», а 08 жовтня 2001 року відповідно до наказу №22 її було звільнено з роботи на підставі ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штатів.

29.11.2006р. на загальних зборах співвласників КП Хмельницького заводу „Полімер було прийнято рішення, оформлене протоколом №3 від 29.11.2006р., про ліквідацію підприємства - КП Хмельницького заводу „Полімер та створено ліквідаційну комісію у складі семи чоловік: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Як вбачається з матеріалів справи, процедура ліквідації колективного підприємства у цей час не була здійснена. Натомість, 20.08.2007р. рішенням загальних зборів співвласників КП Хмельницького заводу «Полімер», згідно протоколу №4, було прийнято рішення про вихід з числа співвласників колективного підприємства усіх співвласників та повторно прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи КП Хмельницький завод «Полімер».

На підставі існування такого рішення апелянт стверджує, що позивач вийшов зі складу засновників колективного підприємства, а також, посилаючись на надані ним докази, зокрема платіжні доручення про направлення коштів до Хмельницької філії АКБ «Укрсоцбанк» з призначенням платежу «для видачі готівкою з рахунків фізичних осіб для виплати частки в спільному майні КП заводу «Полімер» згідно списку» та Податковий розрахунок за формою № 1ДФ за третій квартал 2007р. , які на його думку підтверджують вихід членів колективного підприємства та отримання ними відповідних часток у майні підприємства.

У листопаді 2007 року одним з співвласників колективного підприємства було скликано та проведено загальні збори колективного підприємства КП Хмельницький завод «Полімер», на яких вирішено наступні питання.

Так, на загальних зборах, скликаних 03.11.2007р. (протокол №1) за участі одного учасника було вирішено припинити процедуру ліквідації колективного підприємства.

08.11.2011р. рішенням загальних зборів співвласників КП заводу „Полімер було прийнято рішення (протокол №2 від 08.11.2011р.) було вирішено прийняти до складу співвласників КП „Завод Полімер ОСОБА_14 та внесено відповідні зміни до Статуту підприємства.

17.11.2011р. рішенням загальних зборів співвласників КП заводу „Полімер було прийнято рішення (протокол №3 від 17.11.2011р.) вирішено питання про вихід зі складу співвласників підприємства ОСОБА_5 та ряд інших питань, повязаних із діяльністю підприємства, в тому числі зміну найменування підприємства на Хмельницький завод „Полімер.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, співвласник Хмельницького КП „Завод Полімер ОСОБА_3 звернулась із позовом до відповідача - Хмельницького КП „Завод Полімер про визнання недійсними рішеннь загальних зборів співвласників КП „Завод Полімер від 03.11.2011р., оформленого протоколом зборів №1, від 08.11.2011р., оформленого протоколом зборів №2, від 17.11.2011р., оформленого протоколом зборів №3.

Позивачем долучено до матеріалів справи сертифікат №17, виданий в 1996 році Колективним підприємством „Завод „Полімер на імя ОСОБА_3, яким підтверджується, що нею як співвласником підприємства внесено на викуп підприємства кошти: майновий сертифікат вартістю 1050000 крб. власні кошти в сумі 500000 крб., орендне майно в сумі 5577350 крб., розподілений прибуток 2147620 крб.

Позивач наголошує на порушенні його корпоративних прав у звязку з відсутністю належного повідомлення про проведення зборів та змісту питань порядку денного, які мали вирішуватися на загальних зборах.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спір, який вирішувався господарським судом, стосується відносин, які існують між учасниками колективного підприємства. На час створення колективне підприємство як організаційно-правова форма здійснення господарської діяльності створювалось і діяло відповідно до положень Закону України «Про підприємства в Україні». В подальшому, з введенням в дію з 1 січня 2004 року Господарського кодексу України, законодавець визначив, що підприємства можуть існувати як унітарні та корпоративні, надавши у частині 5 статті 63 ГК України визначення корпоративного підприємства, якими є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства , та інші підприємства, що засновані на приватній власності двох або більше осіб. Таким чином, відносини між учасниками колективного підприємства, статутний капітал якого поділений на частки, що належать співвласникам, та управління яким здійснюється спільно усіма співвласниками через органи управління, утворені у відповідності до Статуту, є корпоративними.

Такий висновок відповідає розясненню, наданому у пункті 1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 р. № 4, в якому зазначено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. При визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Аналогічні приписи містяться у пункті 6 постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", згідно якого усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору.

Таким чином, правове регулювання взаємовідносин між учасниками і господарськими товариствами здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, а також Законом України «Про господарські товариства».

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України (далі ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до частин 1 статті 116 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 88 ГК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчими документами товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку зі складу товариства.

Частиною 5 ст.63 ГК України визначено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності; підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об'єднання майна різних форм власності); спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - субєктами співробітництва.

Відповідно до ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Оцінивши доводи апеляційної скарги, щодо виходу позивача із співвласників Колективного підприємства Хмельницький «Завод Полімер» колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом вийти у встановленому порядку з товариства.

Згідно ст. 10 Закону України „Про господарські товариства учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Положеннями Статуту передбачено правила виходу з членів підприємства та отримання частки в його майні, зокрема, пунктом 3.8, 8 Статуту (в редакції 1994 року, яка була чиною на час виникнення спору) передбачено, що вихід з членів підприємства здійснюється шляхом подачі заяви про вихід з членів підприємства до правління підприємства, яка розглядається протягом 10 днів з моменту її подання.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про звернення ОСОБА_3 до підприємства із заявою про вихід з членства підприємства, а також докази отримання частки у спільному майні.

Натомість, в матеріалах справи міститься копія сертифікату №17, який доводить факт участі ОСОБА_3 у колективному підприємстві, а відтак і наявність корпоративних прав особи.

Зі змісту протоколу №4 від 20.08.2007 року вбачається, що рішення приймалось загальними зборами колективного підприємства, хоча протокол підписано головою ліквідаційної комісії та її членами. Інших доказів на підтвердження участі в зборах учасників товариства та прийняття ними рішень про вихід з товариства, як і доказів отримання грошових сум в якості частки у спільному майні, суду не надано.

Аналіз наданих суду доказів та оцінка їх доказового значення, надана колегією суддів, дає підстави для висновку, що не можна вважати встановленим та доведеним факт виходу ОСОБА_3 з членів колективного підприємства.

Не можна також вважати доведеними обставини виходу з колективного підприємства інших його учасників, з чого вбачається неможливість визначити наявність або відсутність кворуму для проведення загальних зборів 03.11.2011р., 08.11.2011р., 17.11.2011р., оскільки не встановлено загальну чисельність учасників колективного підприємства станом на відповідні дати.

Як уже зазначалось судом, зміст корпоративного права полягає зокрема і в тому, що особа, яка володіє корпоративними правами, має правомочності брати участь в управлінні господарською організацією, що випливає зі змісту статті 167 ГК України. З метою забезпечення здійснення такого права відповідними положеннями Статуту передбачаються правила, дотримання яких гарантує своєчасне повідомлення про проведення загальних зборів та питання, які будуть розглядатися на зборах, що забезпечує право особи управляти підприємством. Позивач жодним чином не був повідомлений про проведення загальних зборів товариства у наведені вище календарні дати, не брав в них участь та був позбавлений можливості виявити свою волю щодо тих рішень, які були прийняті, що беззаперечно свідчить про порушення його прав.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оспорюванні рішення загальних зборів не відповідають приписам Закону України "Про господарські товариства" та положенням Статуту Колективного підприємства Хмельницький «Завод Полімер».

Оцінивши у сукупності усі надані сторонами докази, надавши їм юридичну оцінку та взявши до уваги норми чинного законодавства з корпоративних правовідносин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом, а висновки суду відповідають встановленим обставинам та закону.

Посилання апелянта на пропуск позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки правила, які містяться у статті 261 Цивільного кодексу України встановлюють, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, як члена підприємства, протягом значного часу не повідомляли про проведення загальних зборів підприємства. Про прийняття оспорюваних рішень позивач дізналась лише під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні в березні 2015 року, коли її допитали в якості свідка у кримінальній справі . Таким чином, перебіг строку позовної давності почався з дня, коли позивачці стало відомо, що її права були порушені.

Відтак, з урахування вище викладеного, доводи апеляційної скарги Хмельницького заводу "Полімер" суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. Про судове рішення зазначено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хмельницького заводу "Полімер" на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 р. у справі № 924/377/16 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Справу №924/377/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Олексюк Г.Є.