ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016р. Справа№ 914/1700/16

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», м.Київ

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРО-ІНВЕСТ», м.Червоноград

Про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 42 548, 30 грн.

В судове засідання зявились:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРО-ІНВЕСТ» про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 42 548, 30 грн.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

Позивач участь уповноваженого представника в жодне із судових засідань не направив, проте на виконання вимог ухвал суду надав документи та письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримує, просить задоволити позов з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві, матеріалах справи та наданих письмових поясненнях.

Відповідач в судові засідання не зявився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які направлялись йому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

Позивачем подано клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, яке не підлягає до задоволення в звязку із відкладенням розгляду справи на визначений час та дату до подання зазначеного вище клопотання та неможливістю у даний час провести судове засідання в режимі відеоконференції.

04.08.2016 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог в звязку із частковою сплатою відповідачем 22.07.2016 року заборгованості в розмірі 22548,30 грн.

В судовому засіданні 22.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , встановив наступне:

18.05.2015 року між ПАТ Страхова компанія Провідна» та ТзОВ Агро-Інвест був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ № 9/15, відповідно до якого в період з 20.05.2015 року по 19.05.2016 року була застрахована цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатувала автомобіль DAF 95 ХF 380 Фургон-Рефрижератор-С, державний номер НОМЕР_1.

20.10.2015 р. на а/д Житомир-Чернівці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ауді А6 реєстраційний номер СUВ009 та транспортного засобу ДАФ реєстраційний № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 внаслідок порушення Правил дорожнього руху трапилась дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) На підставі складеного позивачем страхового акту № НОМЕР_3 від 28.01.2016 р., полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 9/15 від 18.05.2015 року та Постанови Сокальського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року, якою встановлено вину ОСОБА_2, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 42 548,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 0006737 від 17.02.2016 р.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 на момент здійснення ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ Агро-Інвест.

06.06.2016 р. ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулася з регресними вимогами до ТзОВ Агро-Інвест про відшкодування виплаченого страхового відшкодування у розмірі 42 548,30 грн., які залишені відповідачем без задоволення, що стало підставою звернення про стягнення зазначеної суми в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення .

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

У відповідності до ст. 355 ГК України обєкти страхування, види обовязкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодування особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, зокрема, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, визначених у підпункті 38.1.1 цього Закону.

З огляду на викладене, та зокрема постановою Сокальського районного суду Львівської області встановлено, що водій допустив обрив коліс задньої осі, також дане підтверджується розширеною довідкою ДАІ та заявою потерпілої сторони, відповідно до яких встановлено даний обрив колів, внаслідок чого ДТП сталося у звязку з невідповідністю технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Можливість страховика на відшкодування шкоди в порядку регресу зі страхувальника, який є суб'єктом господарювання, внаслідок спричинення страхового випадку його працівником, повністю узгоджується із загальними засадами правового регулювання відносин, що виникають внаслідок заподіяння позадоговірної шкоди. Так, відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом а п.41.1 ст.41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачу 22.10.2015 року.

Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму в розмірі 42 548,30 грн., страхового відшкодування, виплаченого платіжним дорученням № 0006737 від 17.02.2016 р.

На час прийняття рішення суду позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в звязку із частковою сплатою відповідачем суми боргу в розмірі 22548,30 грн., та просить стягнути з відповідача суму несплаченого відшкодування в розмірі 20000,00 грн. несплаченої частини страхового відшкодування та судові витрати.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи підтверджено факти здійснення позивачем виплати страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 42 548,30 грн. та виникнення в нього права вимоги, яке страхувальник, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідач позов не заперечив, доказів виплати позивачу всієї суми страхового відшкодування на час розгляду справи суду не надав.

З огляду на викладене, з врахуванням практики застосування законодавства вищою судовою інстанцією, суд прийшов до висновку , що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3, 4, 41, 42, 43, 44; 45, 46, 12, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49,75,82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Зменшені позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АГРО-ІНВЕСТ (80100, м.Червоноград, вул. Львівська, 19, Код ) на користь Приватного акціонерного товариства Страова компанія «ПРОВІДНА» (03046, м. Київ пр. Повітрофлотський, 25, ) 20000,00 грн. відшкодування в порядку регресу та 1 378,00 грн. судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.08.2016 року.

Суддя Березяк Н.Є.