номер провадження справи 11/87/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2016 Справа № 908/2037/16

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району (бул. Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091; фактична адреса: вул. Щаслива, буд. 2«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, код. ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ШТАЗІ ГМБХ» (вул.. Щаслива, буд. 5-А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, ),

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №182/20-19 від 07.06.2016;

від відповідача: не зявився;

про стягнення 8942,33 грн.-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Запорізької області звернувся концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ШТАЗІ ГМБХ» про стягнення 7772,48грн. основного боргу за поставлену теплову енергію, 330,77грн. 3% річних та 839,08грн. збитків від інфляції за договором №101520 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2015.

02.08.2016 порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду.

25.08.2016 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 7772,48грн., у звязку із оплатою відповідачем заборгованості, та просить стягнути 330,77грн. 3% річних та 839,08грн. інфляційних втрат.

Заява про зменшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та приймається судом до розгляду.

Також, представник позивача надав суду акт звірки взаєморозрахунків станом на 22.08.2016 підписаний представниками обох сторін.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих зобовязань за договором №101520 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2015. Затримка оплати вартості поставленої теплової енергії обумовила нарахування сум 3% річних та втрат від інфляції. Разом з цим, позивач просить судові витрати, повязані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав, в судове засідання повноважного представника не направив. Заяв про розгляд справи без повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило.

У відповідності до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»).

Згідно до даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (minjust.gov.ua), юридичною адресою товариства з обмеженою відповідальністю «ШТАЗІ ГМБХ» є 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 5«А».

Ухвали господарського суду направлялась за вказаною адресою.

За таких обставин справа розглядається в порядку передбаченому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також ретельно дослідивши додатково надані сторонами докази, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

01.02.2015 між Концерном «Міські теплові мережі» (надалі - Теплопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю «ШТАЗІ ГМБХ» (надалі - Споживач) укладено договір №101520 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надалі Договір).

Згідно п. 1.1. вказаного Договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпускати теплову енергію в гарячій воді опалення (надалі теплова енергія) Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

У розділі 10 Договору зазначено, що він набуває чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання. Припинення дії договору не звільняє Споживача від обовязку повної сплати за спожиту теплову енергію та відповідальності, передбаченої Договором і чинним законодавством України

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач, виконуючи договірні зобовязання, за березень та квітень 2015 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 12472,48грн., що підтверджується рахунками та актами приймання-передачі за поставлену теплову енергію за вказаний період.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією, згідно п. 6.3 Договору, є рахунок та акт приймання-передачі.

Згідно з п. 6.7 Договору, споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок, акт приймання-передачі теплової енергії.

Згідно п. 6.7.1 Договору, отриманий акт Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання.

У п. 6.7.2 Договору зазначено, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п.6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Позивач щомісяця направляв акти та рахунки на адресу відповідача, про свідчать реєстри на відправку рекомендованих листів, з відмітками поштових відділень.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач зобовязаний дотримуватись вимог норматипно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно п. 3.2.6 Договору Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 6.4 Договору, Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передплату.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором на дати звернення позивача із позовом виконав частково, сплатив 4700,00грн.

Як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог, після прийняття судом позовної заяви до розгляду, відповідачем 19.08.2016 було сплачено 7772,48грн.

Тобто на час прийняття рішення по справі у відповідача відсутня заборгованість за поставлену теплову енергію перед позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 330,77грн. за період з 20.04.2015 по 21.06.2016 і інфляційні втрати в сумі 839,08грн. за період з травня 2015 року по травень 2016 року.

Суми 3% річних та втрат від інфляції ретельно перевірені в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Позовні вимоги законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Судові витрати віднести на відповідача з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Також, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ШТАЗІ ГМБХ» (вул.. Щаслива, буд. 5-А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, ) на користь концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району (бул.Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091; фактична адреса: вул. Щаслива, буд. 2«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, код. ) 330 (триста тридцять) грн. 77коп. річних, 839 (вісімсот тридцять девять) грн. 08коп. інфляційних втрат і 180 (сто вісімдесят) грн. 27коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 25.08.2016 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 29.08.2016.

Суддя С.А. Гончаренко