Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

31 серпня 2016 року Справа № 927/717/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго",

вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Любецька селищна рада,

вул. Червона площа, 3, смт. Любеч, Ріпкинський р-н, Чернігівська обл., 15041

про стягнення 142295,36грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №3 від 04 січня 2016 року);

відповідача: ОСОБА_2 голова Любецької селищної ради.

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні 17 серпня 2016 року перерви на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" подано позов до Любецької селищної ради про стягнення 142295,36грн. боргу, в тому числі 117492,67грн. основної заборгованості, 19415,46грн. пені, 1527,98грн. 3% річних та 3859,25грн. інфляційних втрат відповідно до умов договору на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії №10-0001 від 04 червня 2015 року.

У судовому засіданні 17 серпня 2016 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав, зауваживши, що заборгованість виникла не з вини відповідача, а у зв'язку з недофінансуванням селищної ради, також, просив зменшити розмір штрафних санкцій.

У судовому засіданні 31 березня 2016 року представник позивача подав суду заяву №1768 від 30 серпня 2016 року про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача 19415,46грн. пені. Просив суд стягнути з відповідача 117492,67грн. основної заборгованості, 1527,98грн. 3% річних та 3859,25грн. інфляційних втрат. Суд прийняв заяву до розгляду та долучив її до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Суд прийняв зменшення розміру позовних вимог, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. Справа розглядається з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

04 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" (теплопостачальна організація) та Любецькою селищною радою (споживач) укладено договір на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії №10-0001 (далі договір) (а.с. 7-10).

Згідно умов п. 1.1. договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання виробляти, транспортувати та постачати споживачеві теплову енергію для опалення, а споживач зобовязується сплачувати теплопостачальній організації за теплову енергію за встановленими тарифами/двоставковими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 1.2. договору тарифи/двоставкові тарифи на теплову енергію змінюються за поданням теплопостачальної організації до органів державної влади (місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в установленому законодавством України порядку. Нові тарифи/двоставкові тарифи є обовязковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладання додаткових угод.

Відповідно до п. 2.1. договору, теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу для обєктів перерахованих у додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 6.4 договору розрахунки за теплову енергію споживач здійснює згідно умов цього договору щомісячно до 7-го числа мясця наступного за розрахунковим, незалежно від того чи є 7-ше число місяця вихідним, святковим чи робочим днем.

Позивач на виконання умов вищезазначеного договору за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року надав послуги відповідачу вартістю 117492,67грн. та предявив відповідачу для оплати рахунки-фактури: №10-0001 від 17 грудня 2015 року на суму 11742,18грн., №10-0001 від 01 лютого 2016 року на суму 54573,22грн., №10-0001 від 02 березня 2016 року на суму 24505,42грн., №10-0001 від 04 квітня 2016 року на суму 23408,68грн., №10-0001 від 05 травня 2016 року на суму 3263,17грн. (а.с. 11-14).

Відповідач взяті на себе зобовязання щодо оплати вартості наданих послуг не виконав, заборгованість відповідача становить 117492,67грн.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем, також, заявлено до стягнення 1527,98грн. 3% річних за період з 08 січня 2016 року по 01 серпня 2016 року та 3859,25грн. інфляційних втрат за період з березня по травень 2016 року.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За таких обставин, вимоги позивача по стягненню 122879,90грн. боргу, в тому числі 117492,67грн. основної заборгованості, 1527,98грн. 3% річних та 3859,25грн. інфляційних втрат є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1843,20грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Любецької селищної ради (вул. Червона площа, 3, смт. Любеч, Ріпкинський р-н, Чернігівська обл., 15041, , р/р 4648 в ГУДКСУ в Чернігівській обл., МФО 853592) на користь Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненрго" (вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000, код 03357671, р/р 0264 в ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 353553) 117492,67грн. боргу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Любецької селищної ради (вул. Червона площа, 3, смт. Любеч, Ріпкинський р-н, Чернігівська обл., 15041, , р/р 4648 в ГУДКСУ в Чернігівській обл., МФО 853592) на користь Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненрго" (вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000, код 03357671, р/р6 в ПАТ "Полікомбанк", МФО 353100) 1527,98грн. 3% річних, 3859,25грн. інфляційних втрат та 1843,20грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.В. Моцьор