ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа № 925/891/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Зима Д.О. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 41 653,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 41 653,79 грн. як залишку боргу за затвердженою господарським судом Черкаської області мировою угодою згідно ухвали від 24.11.2015 року по справі № 925/1657/15.

В ході розгляду справи представник позивача свої позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника у жодне судове засідання не направив, заперечень проти позову суду не надав.

На підставі ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника відповідача та за наявними у справі документами.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача і дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 24.11.2015 року по справі № 925/1657/15 господарським судом Черкаської області затверджено мирову угоду від 17.11.2015 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та припинено провадження у вказаній справі.

За умовами мирової угоди від 17.11.2015 року відповідач визнав свій основний борг перед позивачем у розмірі 43 435,79 грн. та суму судового збору у розмірі 1218,00 грн. (загальна сума боргу - 44 653,79 грн.)

Сторонами також узгоджено, що борг відповідачу слід сплатити позивачу трьома рівними частинами по 14 884,60 грн. до 10.12.2015, до 10.01.2016 та до 20.02.2016 року.

За доводами позивача, на його рахунок відповідач перерахував лише 3000,00 грн. 28.01.2016 року, які позивач зарахував в оплату боргу по мировій угоді між сторонами.

Залишок боргу у відповідача перед позивачем таким чином становить 41 653,79 грн. (44653,79-3000,00).

Отже, відповідач свої зобов'язання перед позивачем за умовами мирової угоди від 17.11.2015 року у встановлений погодженим сторонами графіком платежів не виконав, з чого і виник спір.

У відповідності до ст. 78,80 ГПК України, сторони господарського процесу мають право укласти мирову угоду. Умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

У відповідності до п. 3.19 постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" -- наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Ухвала суду у справі № 925/1657/15 від 24.11.2015 року не має всіх реквізитів виконавчого документу згідно ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" (зокрема, відсутні відомості про дату набрання чинності ухвалою, строк пред"явлення її до примусового виконання, гербова печатка суду).

Оскільки строк виконання зобов'язання за мировою угодою від 17.11.2015 року для відповідача є таким, що настав, борг відповідачем повністю не сплачено, то позивач правомірно звернувся до суду за примусовим стягненням боргу.

У відповідності до ст. 526 ЦК та 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений договором строк.

Мирова угода є двостороннім правочином, яка також повинна виконуватися її сторонами у відповідності до узгоджених умов.

Доказів про проведення розрахунку по мировій угоді від 17.11.2015 року, яка затверджена ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.11.2015 року по справі № 925/1657/15, в більшій сумі, ніж обліковує позивач, відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути 41 653,79 грн. боргу. Правомірність позовних вимог доведена зібраними у справі доказами.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача, з якого на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 02082522, м. Черкаси, вул. О. Дашковича, 62) -- 41 653,79 грн. боргу по мировій угоді від 17.11.2015 року, яка затверджена ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.11.2015 року по справі № 925/1657/15 та 1378,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 06 вересня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських