ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" серпня 2016 р.Справа № 922/2758/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
до Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків , Фізичної особи ОСОБА_4, м. Харків , Фізичної особи ОСОБА_5, м. Харків , Фізичної особи ОСОБА_6, м. Харків , Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", м. Харків
про додаткових угод до установчого договору та змін до статуту, визнання недійсними та скасування реєстраційних записів, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства та встановлення часток учасників в статутному капіталі.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Даніка", Фізичних осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, про:

- визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Даника" () від 11.12.1999 р. в частині п.2 та п.3, якими до складу засновників ТОВ "Даніка" прийнято Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження Полісся" .

- визнання недійсними та скасування всіх протоколів загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", якими змінювався склад засновників (учасників) товариства та/або розмір їх часток у статутному капіталі та/або керівний склад органів управління, які складено після 11.12.1999 року до теперішнього часу, у тому числі - протокол загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка" № 3 від 01.12.2000 року, протокол загальних зборів № 12 від 22.12.2003 року, протокол загальних зборів № 20 від 20.10.2006 року, протокол позачергових загальних зборів № 30 від 09.03.2012 року, а також № 31, № 32, № 33, № 36;

- визнання недійсними та скасування додаткових угод до Установчого договору та зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", які приймались рішеннями його загальних зборів з 11.12.1999р. до теперішнього часу, у тому числі - додаткову угоду № 1 від 04.12.2000 року, додаткову угоду № 2 від 22.12.2003 року;

- визнання недійсними та скасування додаткових угод до Установчого договору та зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", які приймались рішеннями його загальних зборів з 11.12.1999р. до теперішнього часу, у тому числі - додаткову угоду № 1 від 04.12.2000 року, додаткову угоду № 2 від 22.12.2003 року;

- визнання недійсними та скасування реєстраційних записів, виконаних Управлінням реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконкому Харківської міської ради, починаючи з 11.12.1999 року, а також:

Запис 1 від 24.12.2004р. 1 005202;

Запис 2 від 06.10.2006р. 1 005202;

Запис 3 від 15.11.2006р. 1 005202;

Запис 4 від 28.12.2006р. 1 005202;

Запис 5 від 29.12.2006р. 1 005202;

Запис 6 від 12.12.2007р. 1 005202;

Запис 7 від 27.09.2011р. 1 005202;

Запис 8 від 06.11.2011р. 1 005202;

Запис 9 від 27.12.2011р. 1 005202;

Запис 10від 03.01.2012р.1 005202;

Запис 11 від 16.03.2012р. 1 005202;

Запис 12 від 16.03.2012р. 1 005202;

Запис 13 2014р.;

- повернення становища, яке існувало до порушення закону, станом на 11.12.1999 року, шляхом визнання права власності на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка" у розмірі: 50% - за учасником ОСОБА_9, 50% - за учасником ОСОБА_10;

- враховуючи те, що ані ТОВ "Відродження Полісся", ані ОСОБА_6, ані ОСОБА_5, ані ОСОБА_11, ані ОСОБА_12, ані ОСОБА_2 не вносили ніяких грошей до статутного капіталу ТОВ "Даніка", але ОСОБА_9 і ОСОБА_10добровільно віддали по 8,3% (16,6%) в 2001 р.ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продали у рівних долях по 3,4+ 3,3+3,3=10 % за 20000 гр. (при тому взяли з ОСОБА_2 - 6000 доларів США за відступку своїх 10% статутного капіталу, установити становище учасників: ОСОБА_6 - 2,2% статутного капіталу, ОСОБА_5 - 2,3%, ОСОБА_4 - 2,3 %, ОСОБА_12 - 10%, ОСОБА_2 - 10%, ОСОБА_9 - 31,65 %, ОСОБА_10 - 41,6 %. Судові витрати позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Розглянувши зазначену позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; до винесення ухвали про порушення провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору.

Суддя повертає позовну заяву не пізніше трьох днів з дня її надходження, про що виносить ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З поданої до суду позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Законом України N 3674-VI від 08 липня 2011 року "Про судовий збір", який вступив в силу з 01.11.2011 р., встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється на рівні одного розміру мінімальної заробітної плати.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України" встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 гривень.

У відповідності до п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем в якості доказів сплати судового збору надано квитанцію № 0.0.601727556.2 від 17.08.2016 року про сплату 686,00 грн. та квитанцію № 0.0.601726365.2 про сплату 1378,00 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру (1378,00 грн.) та заяву про вжиття заходів забезпечення позову (686,00 грн.).

В свою чергу позивачем заявлено до суду п`ять вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру (визнання права власності), саме:

- визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Даника" () від 11.12.1999 р. в частині п.2 та п.3, якими до складу засновників ТОВ "Даніка" прийнято Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження Полісся" .

- визнання недійсними та скасування всіх протоколів загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", якими змінювався склад засновників (учасників) товариства та/або розмір їх часток у статутному капіталі та/або керівний склад органів управління, які складено після 11.12.1999 року до теперішнього часу, у тому числі - протокол загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка" № 3 від 01.12.2000 року, протокол загальних зборів № 12 від 22.12.2003 року, протокол загальних зборів № 20 від 20.10.2006 року, протокол позачергових загальних зборів № 30 від 09.03.2012 року, а також № 31, № 32, № 33, № 36;

- визнання недійсними та скасування додаткових угод до Установчого договору та зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", які приймались рішеннями його загальних зборів з 11.12.1999р. до теперішнього часу, у тому числі - додаткову угоду № 1 від 04.12.2000 року, додаткову угоду № 2 від 22.12.2003 року;

- визнання недійсними та скасування додаткових угод до Установчого договору та зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка", які приймались рішеннями його загальних зборів з 11.12.1999р. до теперішнього часу, у тому числі - додаткову угоду № 1 від 04.12.2000 року, додаткову угоду № 2 від 22.12.2003 року;

- визнання недійсними та скасування реєстраційних записів, виконаних Управлінням реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконкому Харківської міської ради, починаючи з 11.12.1999 року, а також:

Запис 1 від 24.12.2004р. 1 005202;

Запис 2 від 06.10.2006р. 1 005202;

Запис 3 від 15.11.2006р. 1 005202;

Запис 4 від 28.12.2006р. 1 005202;

Запис 5 від 29.12.2006р. 1 005202;

Запис 6 від 12.12.2007р. 1 005202;

Запис 7 від 27.09.2011р. 1 005202;

Запис 8 від 06.11.2011р. 1 005202;

Запис 9 від 27.12.2011р. 1 005202;

Запис 10від 03.01.2012р.1 005202;

Запис 11 від 16.03.2012р. 1 005202;

Запис 12 від 16.03.2012р. 1 005202;

Запис 13 2014р.;

- повернення становища, яке існувало до порушення закону, станом на 11.12.1999 року, шляхом визнання права власності на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніка" у розмірі: 50% - за учасником ОСОБА_9, 50% - за учасником ОСОБА_10

Отже, позивачем мав бути сплачений судовий збір за подання п`яти вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, господарським судам також надані роз'яснення, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пунктом 2.2. зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Проте доказів оплати судовим збором даних позовних вимог, позивачем до суду не надано.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно з ч. 2 п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 11120, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 1222, частиною п'ятою статті 1228. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Крім того суд зауважує, що позивачем вже подавався відповідний позов, який судом було повернуто та зазначено про необхідність усунення обставин, що зумовили повернення позовної заяви, проте позивачем дані порушення усунуто не було.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не надано до суду доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду.

Позивачем також було надано до суду Довідку з УПФУ Дзержинського району про отримання останнім пенсії за віком, проте суд зазначає, що дана довідка не підтверджує майновий стан позивача та не є належними доказами скрутного майнового стану позивача станом на день звернення з позовом до суду - 17.08.2016 р.

Слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів статті 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву (вх. № 2758/16 від 17.08.2016 року) Фізичній особі ОСОБА_1, м. Харків разом із доданими до неї документами всього на 79 аркуші в тому числі квитанцію № 0.0.601727556.2 від 17.08.2016 року про сплату 686,00 грн. та квитанцію № 0.0.601726365.2 про сплату 1378,00 грн. на 2-х аркушах.

Суддя Н.С. Добреля
922/2758/16

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).