ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.08.16р. Справа № 904/6102/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНІЧНІ РІШЕННЯ", м. Маріуполь, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е.Дзержинського", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 292 826,63 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2807-1 від 28.07.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 14 від 29.01.16р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНІЧНІ РІШЕННЯ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е.Дзержинського" про стягнення 292 826,63 грн. заборгованості, з якої: 264 000,00 грн. основного боргу, 19 800,00 грн. інфляційних втрат, 9026,63 грн. 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за Договором поставки № 14-2067-02 від 10.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 р. по справі № 904/6102/16 порушено провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.08.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив розстрочити виконання рішення на 2 місяці, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.08.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНІЧНІ РІШЕННЯ" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е.Дзержинського" (покупець) укладений Договір поставки № 14-2067-02 (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця вогнетривку продукцію, іменується надалі продукція, а покупець прийняти та сплатити за неї, визначену даним Договором грошову суму.

Предметом поставки являється продукція з найменуванням, вказаним у Специфікаціях до даного договору (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 1.3. Договору Специфікації, а також додатки до них, після підписання сторонами є невідємною частиною даного Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що ціни на продукцію встановлюються в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до даного Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору покупець сплачує продукцію шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку: - протягом 10-ти банківських днів з дати поставки на підставі рахунка на оплату, оформленого постачальником та наданого покупцю.

За умов п. 6 Специфікації № 2 від 20.04.2014 р. до Договору умови оплати по факту поставки протягом 20 календарних днів.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку продукції, а відповідач прийняв продукцію на суму 264 000,00 грн.

Факт поставки продукції відповідачу підтверджується товарно-транспортною накладною № Р4 від 05.05.2015 р. та рахунком на оплату № 4 від 05.05.2015 р., копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 19, 20).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 264 000,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 264 000,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахована: за період з 27.05.2015 р. - по 15.07.2016 р. до сплати відповідачу суму 9026,63 грн. 3 % річних та за період з 27.05.2015 р. по 31.05.2016 р. до сплати відповідачу суму 19 800,00 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, господарський суд вважає, їх такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 264 000,00 грн. основного боргу, 19 800,00 грн. інфляційних втрат, 9026,63 грн. 3 % річних.

Суд вважає, що наведені відповідачем у відзиві на позов вимоги зі змісту яких мається на увазі надання розстрочки виконання рішення на 2 місяці не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки, важке становище відповідача утворилося внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від нього обставин, а також враховуючи, що позивач проти клопотання відповідача заперечує, клопотання про розстрочку виконання судового рішення, задоволенню не підлягає.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е.Дзержинського" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Кірова, 18-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНІЧНІ РІШЕННЯ" (87537, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Карла Лібкнехта, буд. 105; ) 264 000,00 грн. (двісті шістдесят чотири тисячі грн. 00 коп.) основного боргу, 19 800,00 грн. (девятнадцять тисяч вісімсот грн. 00 коп.) інфляційних втрат, 9026,63 грн. (девять тисяч двадцять шість грн. 63 коп.) 3 % річних, 4392,39 грн. (чотири тисячі триста девяносто дві грн. 39 коп.) судового збору, про що видати наказ.

В клопотанні відповідача щодо розстрочення виконання рішення відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "29" серпня 2016 р.