номер провадження справи 34/70/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.08.2016 Справа № 908/1819/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Чернетенко А.С.

За участю представників від позивача - не з'явився; від відповідача - ОСОБА_1, довіреність від 05.05.2015 р.; від Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДПА на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 11.01.2016 р. постанови про відкриття виконавчого провадження у справі № 908/1819/15-г,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, скорочено ТОВ Райффайзен ОСОБА_2);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДПА (юридична адреса: 83009, м. Донецьк, вул. Новоросійська, буд. 9; адреса для листування: 04214, м. Київ, а/с 64, скорочено ТОВ ДПА);

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015 р. рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/1819/15-г позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 задоволено повністю.

24.11.2015 р. господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

18.07.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ДПА на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (вих. № б/н від 11.07.2016 р.), в якій відповідач просить суд: 1) визнати дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1819/15-г від 24.11.2015 р. незаконними; 2) скасувати постанову Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 49698155 від 11.01.2016 р.; 3) витребувати у Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві матеріали виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1819/15-г від 13.05.2015 р. для огляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.16. скарга прийнята до розгляду, розгляд скарги призначено на 08.08.16.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.16. розгляд скарги відкладено до 29.08.16.

ТОВ ДПА мотивує підстави скарги наступним. З невідомих нам причин стягувач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві з відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження, мабуть тому, що у рішенні вказана адреса для листування: м. Київ, пр. Московський, 21, офіс 12. При цьому, стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження вказав, що фактичне місцезнаходження боржника є саме адреса м. Київ, пр. Московський, 21, офіс 12. Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві постановою від 11.01.2016 р. відкрив виконавче провадження №49698155. ТОВ «ДПА» 19.05.2016 р. звернулось до ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва з відповідною заявою щодо надання інформації, на що 04.07.2016 р. отримало відповідь - лист ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва від 29.06.2016 р., відповідно до якого відповідач дізнався, що у них на виконанні знаходиться наказ за цією справою. Ознайомившись 08.07.2016 р. з матеріалами виконавчого провадження, представник боржника дізнався, що постановою ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва про відкриття виконавчого провадження №49698155 від 11.01.2016 р. прийнято на виконання наказ господарського суду Запорізької області за цією справою та здійснені деякі виконавчі дії. Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається явна невідповідність щодо адреси боржника, яка полягає наступному: у виконавчому документі - наказу господарського суду вказано, що адреса боржника є м. Донецьк, вул. Новоросійська, буд. 9, а адреса для листування - м. Київ, пр. Московський. 21, офіс 12. Незважаючи на це, державний виконавець при відкритті виконавчого провадження на цю невідповідність увагу не звернув та відкрив виконавче провадження. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник с юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Адреса для листування: м. Київ, пр. Московський, 21, офіс 12, дійсно вказувалась боржником виключно для надходження на неї судових документів: копій ухвал, рішень, постанов апеляційної та касаційної інстанції, але за даною адресою підприємство не знаходиться. Ця адреса використовувалася нашим контрагентом для розміщення офісу, який ніякого відношення до нас не має, але у зв'язку з нашим проханням погодився отримувати та передавати нам документи, які надходять до нас з судових установ. За даною адресою ніколи не розташовувався керівник боржника чи будь-якій постійно діючий орган, а також ніколи не знаходилось майно боржника.

В доповненнях до скарги від 29.08.16. ТОВ ДПА також зазначає, що боржник не знаходився на час відкриття виконавчого провадження за адресою, яку стягувач вказав в якості місцезнаходження боржника, що підтверджується договором суборенди від 12.01.2015 р. та додатковою угодою про розірвання договору суборенди від 06.04.2015 р.; Звертає увагу, що постановою Донецького апеляційного господарського суду №908/1813/15-г від 15.08.2016 р. за аналогічною справою між тими самими сторонами та за аналогічними обставинами підтверджено доводи, які викладені у скарзі на дії державної виконавчої служби. Враховуючи відсутність повноважень у суду скасовувати процесуальні документу державного виконавця, в той же час, з огляду на тотожність вимог, вважає за необхідне уточнити вимоги скарги, а саме: визнати недійсною постанову Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 49698155 від 11.01.16.

Представник скаржника підтримав наведені доводи в судовому засіданні просив скаргу задовольнити.

ТОВ «Райффайзен ОСОБА_2» категорично заперечує проти скарги відповідача, вважає її безпідставною та необґрунтованою, а дії ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві та постанови виконавчого провадження № 49698155 законними, виходячи з наступного. Свою скаргу Боржник обґрунтовує тим, що виконавчі дії на його думку мають проводитися виключно ВДВС за підвідомчістю якого належить юридична адреса Боржника: 83009, місто Донецьк, вул. Новоросійська, 9, оскільки за адресою 04655, м.Київ, пр. Московський, 21, оф. 12 (Оболонський район м.Києва) ТОВ «ДПА нібито вже не отримує поштової кореспонденції. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Фактична адреса ТОВ «ДПА», а саме: 04655, м. Київ, пр. Московський, 21, оф. 12, зазначена в Угоді від 21.10.2014 р. про внесення змін до договору фінансового лізингу. Жодних листів чи повідомлень про зміну адреси від ТОВ «ДПА» не надходило. Напротязі розгляду справи №908/1819/15-г в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій вся судова кореспонденція надсилалась ТОВ «ДПА» за адресою 04655, м.Київ, пр. Московський, 21, оф. 12. Жодних нарікань такого направлення від ТОВ «ДПА» не надходило, навпаки ТОВ «ДПА» в своїх процесуальних документах вказувало саме дану адресу та завжди своєчасно отримувало всю судову кореспонденцію. Крім того, 22.03.2016 р. Донецьким апеляційним господарським судом при розгляді іншої справи №905/3345/15 за позовом ТОВ «Райффайзен ОСОБА_2» до ТОВ «ДПА» про стягнення боргу на останній сторінці постанови встановлено, що «вказана в Угоді адреса від 21.10.2014 ТОВ «ДПА» 04655, м.Київ, пр. Московський, 21, оф. 12 також значиться і на офіційному сайті ТОВ «ДПА» в мережі інтернет. В свою чергу жодних листів чи повідомлень про зміну адреси від ТОВ «ДПА» на адресу суду не надходило, як і не надходило заяв чи клопотань з цього приводу. Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції належним чином повідомляв відповідача, а тому підстави для скасування судового рішення в порядку ст.104 ГПК України відсутні» Також при розгялді даної справи судом апеляційної інстанції встановлено, що всю судову кореспонденцію ТОВ «ДПА» отримував особисто та своєчасно за адресою 04655, м.Київ, пр. Московський, 21, оф. 12. Юридична адреса ТОВ «ДПА» є м. Донецьк. Наразі це є окупована територія України де проводиться антитерористична операція. Укрпошта не надсилає до м. Донсцьк поштову кореспонденцію та звичайно територіальні відділи ВДВС там не працюють. Звертає увагу суду на те, що вже в даній сказі ТОВ «ДПА» вказує адресу для листування: 04214, м. Київ, а/с 64 (Оболонський район м. Києва), а тому за наявністю такого бажання ТОВ «ДПА» мав можливість повідомити про свою нову поштову адресу як ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві так і стягувача, щоб вся кореспонденція виконавчого провадження № 49698155 надсилалась боржнику за належністю та своєчасного виконання. Отже, безпідставними є посилання Боржника на те, що ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не має можливості належним чином проводити виконавчі дії, а ТОВ «ДПА» реагувати на них. При цьому, ТОВ «ДПА» жодним чином не пояснює у своїй скарзі яким чином наразі у м. Донецьк можливо доставити йому кореспонденцію та провести виконавчі дії. При цьому у відповідності до ч.ч. 3-8 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не позбавлений можливості надіслати виконавчий документ на виконання до іншого ВДВС за належністю якщо, в процесі виконання наказу господарського суду Запорізької області, виданого 18.11.2015 р. державний виконавець виявить, що коштів, що знаходяться на відкритих банківських рахунках боржника недостатньо для виконання даного наказу, або майно боржника на яке можливо звернути стягнення територіально знаходиться на непідвідомчій території ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві, або якщо боржник змінив своє місцезнаходження. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Представники позивача та ВДВС своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались.

За заявою представника скаржника розгляд скарги здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Частини 1 та 2 ст.6 Закону України Про виконавче провадження встановлює, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Державний виконавець розяснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до приписів ст.93 ЦК України, місцезнаходження особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснюється управління і обліку.

Згідно приписів ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Стаття 20 Закону України Про виконавче провадження встановлює, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюється їх функції, належить стягувачу.

Згідно п.3.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5 з подальшими змінами та доповненнями, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам статті 19 Закону та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення до виконання

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Позивач, звертаючись до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві з заявою про примусове виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1819/15-г від 24.11.2015 року та відкриття виконавчого провадження зазначив, що фактичне місцезнаходження боржника: 04655 м Київ, пр. Московський, буд 21, офіс 12.

В даному випадку, державний виконавець не з`ясував, в порушення п.3.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Мінюста від 15.12.1999р. № 74/5, належне місце виконання рішення та безпідставно прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2016 р.

Згідно ст. 20 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичної особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Приписи ст.20 Закону України Про виконавче провадження взагалі не містить такого поняття, як фактична адреса або поштова адреса боржника .

Матеріали справи також не містять доказів, що за адресою: 04655 м Київ, пр. Московський, буд 21, офіс 12, знаходиться постійно діючий орган боржника або розташований обєкт нерухомості, що належить боржнику.

Посилання позивача на ті обставини, що відповідачем за вказаною адресою отримується поштова кореспонденція, ще не є беззаперечним доказом, знаходження постійно діючого органу боржника, оскільки адресою для листування може бути зазначена і абонентська скринька.

Доказів зміни реєстрації згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (83009 м. Донецьк, вул. Новоросійська, 9) суду не надано.

Крім того, стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Слід також взяти до уваги, що відповідна державна виконавча служба знаходиться на території яка підконтрольна Україні, а тому позивач не був позбавлений права звернутися з відповідною заявою на примусове виконання рішення по справі саме до цієї виконавчої служби.

Посилання на приписи ч.1 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження відповідно до якої право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції належить стягувачу не розповсюджується на спірні правовідносини, оскільки матеріалами справами підтверджується, що за адресою: 04655 м. Київ, пр. Московський, буд 21, офіс 12 не знаходиться ні сама юридична особа, ані її постійно діючий орган або майно.

В підтвердження тих обставин, що боржник не знаходився на час відкриття виконавчого провадження за адресою, яку стягувач вказав в якості місцезнаходження боржника, ТОВ «ДПА» надає договір суборенди від 12.01.2015 р., та додаткову угоду про розірвання з 06.04.15. договору суборенди від 12.01.15.

Згідно п.1.1 договору суборенди від 12.01.2015 р. суборендодавець (ТОВ «Торговий дом» ДПА» передало, а суборендар ТОВ «ДПА» прийняло у строкове платне суборендне користування нежитлове приміщення площею 3 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ-04655, проспект Московський, 21, на 3 поверсі корпусу «В» з врахуванням умов договору суборенди приміщення № Д-27/02-01 від 27.02.15., укладеного з ФОП ОСОБА_3

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, враховуючи неправомірне відкриття державним виконавцем виконавчого провадження, вищевказана постанова про відкриття виконавче провадження від 11.01.16. підлягає визнанню недійсною.

При цьому, приймається до уваги відсутність повноважень у суду скасовувати процесуальні документи державного виконавця, в той же час, з огляду на тотожність вимог, постанова визнається недійсною.

Аналогічних висновків дійшов Донецький апеляційний господарський суд в постанові від 15.08.2016 р. у справі № 908/1813/15-г.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДПА на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (вих. № б/н від 11.07.2016 р.) задовольнити.

Визнати дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1819/15-г від 24.11.2015 р. незаконними.

Визнати недійсною постанову Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 49698155 від 11.01.2016 р.

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття.

Суддя А.О. Науменко