ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.08.16р. Справа № 904/5567/16

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800

до

відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю „Приват-Фінансист", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги 32

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 52 102,76 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Задорожний С.О. - представник за довіреністю № 131-К-Н-О від 16.01.2015 року

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача -2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-ФІНАНСИСТ" та фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості 52 102 грн. 76 коп., в т.ч. 9800 грн. - заборгованість за кредитом, 16373,25 грн. - заборгованість по процентам, 21930,71 грн. - пеня, 3998,80 грн. - заборгованість по комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування № б/н від 27.09.2012 року та невиконанням відповідачем-1 договору поруки № 20927DOCBS012 від 11.08.2015 року.

Відповідач-1 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 17.08.2016 року та 23.08.2016 року не з'явився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 17.08.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача-1: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, - куди судом і надсилалась ухвала про порушення провадження у справі.

Відповідач-2 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 17.08.2016 року та 23.08.2016 року не з'явився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 17.08.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача-2: АДРЕСА_1, - куди судом і надсилалась ухвала про порушення провадження у справі.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.08.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", як банком, та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як клієнтом, підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитків печатки (а.с. 16).

Згідно вищезазначеної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 27.09.2012 року. Відповідач-2, згідно вищевказаної заяви, взяв на себе зобов'язання виконувати умови вищезазначених умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до договору відповідачу-2 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.6 Умов передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта.

Відповідно до довідки ПАТ КБ "Приватбанк" від 24.06.2016 року за № 08.7.0.0.0/26 (а.с. 31) про розмір встановлених кредитних лімітів, відповідачу-2 наданий наступний ліміт - 15.03.2013 року - розмір ліміту 1 000,00 грн., 21.03.2013 року - розмір ліміту 2 000,00 грн., 26.03.2013 року - розмір ліміту 9 800,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-2 вийшов на прострочку по сумі 9800 грн., що підтверджується випискою з рахунку (а. с. 32-33) та на дату розгляду справи сума боргу не погашена, яка підлягає до стягнення і підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 3.2.1.4.1.1 Умов передбачено, що за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом 3.2.1.4.1.2 Умов передбачено, що у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов передбачено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов передбачено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності з п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, першого числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Банк може на власний розсуд не стягувати зазначену комісію у випадку, якщо максимальне сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 грн.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, ( у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п.3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

В порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач-2 не повернув отримані в якості кредиту кошти, сума боргу відповідача-2 перед позивачем зі сплати відсотків за період з 02.03.2015 року по 20.05.2016 року - 16 373 грн. 25 коп., зі сплати комісії за період з 01.12.2015 року по 20.05.2016 року - 3 998 грн. 80 коп., які підтверджуються матеріалами справи та підлягають до стягнення.

В той же час , стосовно нарахування позивачем відповідачу-2 пені в розмірі 21930,71 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час розгляду справи антитерористична операція триває. Даний Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Так, статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, Кабінету Міністрів України доручено у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція,

До затвердженого переліку населених пунктів, увійшло місто Донецьк, Донецької області .

Листом від 05.11.2014 № 18-112/64483 Національний банк України звернув увагу всіх банків про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування до порушників адекватних заходів впливу.

Як убачається з матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача-2 є: АДРЕСА_1.

Позивачем заявлена до стягнення пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 21930,71 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на відповідній території, не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень статті 58 Конституції України приписи статті 2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14.04.2014 мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

Враховуючи фактичні обставини справи, норми Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", суд дійшов висновку, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (погашення кредиту, сплати відсотків та винагороди), нарахована позивачем в період з 14.04.14р. по 22.06.16р. підпадає під дію мораторію, встановленого зазначеним вище Законом, тому суд вважає за необхідне відмовити та стягнути 1 310,57 грн., яка нарахована банком до 14.04.2014 року.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими частково, зокрема, в сумі 9800 грн. - заборгованість за кредитом, 16373,25 грн. - заборгованість по процентам, 893,04 грн. - пеня, 3998,80 грн. - заборгованість по комісії.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 1049 Цивільного кодексу України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також, обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти встановлює ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України.

11.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Приват-Фінансист", як поручителем, укладено договір поруки № 20927DOCBS012 предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (боржником) всіх своїх обов'язків за договором № б/н від 27.09.2012 року (р/р НОМЕР_2).

За приписами п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

За кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 4 договору поруки).

За умовами п. 5 договору поруки у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної у п. 5 цього договору (п. 6 договору поруки).

За умовами п. 8 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2030 року.

Позивачем надсилалась відповідачу-1 вимога від 09.06.2016 року за № 20927DOCBS012 з проханням оплатити заборгованість відповідача-2, підтвердженням надсилання відповідачу-1 якої є список поштових відправлень № 1520 від 16.06.2016 року, поштова квитанція від 16.06.2016 року та опис вкладення у цінний лист від 16.06.2016 року (а. с. 38-39).

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань відповідач-1 прийняті на себе за договором поруки зобов'язання не виконав та не сплатив позивачу заборгованість відповідача-2.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті. Невиконанням обов'язку щодо повернення кредитних коштів відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти у власність позивача.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно.

Відповідно до положень абз. 3 п. 4.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 року за № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) 9 800 (дев'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. - боргу зі сплати кредиту, 16 373 (шістнадцять тисяч триста сімдесят три) грн. 25 коп. - боргу зі сплати відсотків, 1 310 (одна тисяча триста десять) грн. 57 коп. - пені, 3 998 (одна тисяча триста двадцять три) грн. 80 коп. - боргу зі сплати комісії, видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. - судового збору, видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. - судового збору, видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 25.08.2016 року.

Суддя С.П. Панна