ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 серпня 2016 року Справа № 905/3288/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Гольцової Л.А.,
Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
на ухвалу на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.12.2015 Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2016
у справі№ 905/3288/15
господарського судуДонецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд"; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком "Інвест-Строй"; 5) Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр"; 6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар"; 7) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ"; 8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"; 9) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія"; 10) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект"; 11) Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
простягнення 3 297 834 грн. 91 коп.
В с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.12.2015 та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі № 905/3288/15 господарського суду Донецької області.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, ухвали місцевого господарського суду можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Донецької області від 25.12.2015 у справі № 905/3288/15 в апеляційному порядку по суті не переглядалась.

За таких обставин, у касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без перегляду її в апеляційному порядку, у зв'язку з чим у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 25.12.2015 у справі № 905/3288/15 слід відмовити.

Щодо оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі № 905/3288/15, слід зазначити таке.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Відповідно до ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", Вищий господарський суд України встановив, що касаційна скарга підписана представником ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" О.С. Логвиненко на підставі довіреності від 23.03.2015, однак строк дії вказаної довіреності закінчився 31.12.2015. Отже, касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно ч.1 ст.1111 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Однак, заявником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги сторонам у справі.

Відповідно до п.3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VІІІ від 22.05.2015, яким до Закону України "Про судовий збір" було внесено зміни, зокрема щодо розміру ставок судового збору.

Вищим господарським судом України встановлено, що заявником касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі за подання касаційної скарги та одночасно заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник, зокрема, зазначає, що його майновий стан не дозволяє здійснити оплату судового збору на момент подачі касаційної скарги та в зв'язку з цим просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення постанови в касаційній інстанції.

Стосовно заявленого скаржником клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України закріплено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення скаржника від сплати судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно положень ст.110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Касаційна скарга ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" подана до суду касаційної інстанції з пропущенням зазначеного вище строку. Водночас, скаржником у прохальній частині касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку, встановленого для подання касаційної скарги. Однак, заявником касаційної скарги жодним чином не обґрунтовано та не вказано з яких саме підстав пропущений процесуальний строк на подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку згідно процесуального законодавства є правом суду і в кожному конкретному випадку це питання розглядається відповідно до матеріалів конкретної справи.

В даному випадку Вищий господарський суд України не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку встановленого для подання касаційної скарги.

За таких обставин, касаційна скарга ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" у частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі № 905/3288/15 підлягає поверненню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ухвалами Вищого господарського суду України від 06.04.2016 та від 23.06.2016 суд касаційної інстанції відмовив у прийнятті касаційної скарги ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" на вказані судові акти.

Таким чином, представники ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" своїми діями, спрямованими на подання численних необґрунтованих і безпідставних скарг, перешкоджають розгляду справи і вирішенню спору в строки, передбачені процесуальним законодавством, чим фактично порушують принцип оперативності господарського процесу.

Відповідно до статті 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, проте, її поведінка повинна бути добросовісною та розумною.

Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дії представників ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" спрямовані на штучне затягування судового процесу і суперечать, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

За викладених обставин дії представників ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" розглядаються колегією суддів Вищого господарського суду України як зловживання стороною процесуальними правами.

Керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відхилити клопотання ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" про поновлення пропущеного процесуального строку.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 25.12.2015 у справі № 905/3288/15.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі № 905/3288/15 господарського суду Донецької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: Л. Гольцова

В. Картере