ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. Справа № 920/89/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 01.07.2016 року № 5

відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс", м. Суми (вх. №1505 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2016 року у справі № 920/89/16

за позовом ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс", м. Суми

до ТОВ "Спецсервіс АДС", м. Суми

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, згідно вимог позовної заяви, просить визнати недійсним з моменту укладення договір підряду №11/15 від 29.05.2015 р., укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецсервіс АДС" по організації та виконанню робіт з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на обєктах Замовника, визначених додатками №1 та №2 до Договору. Застосувати наслідки недійсності правочину (реституцію).

Рішенням господарського суду Сумської області від 11.04.2016 року у справі №920/89/16 (суддя Моїсеєнко В.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс", не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального і процесуального права при його прийнятті. Просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2016 року у справі №920/89/16 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування викладених вимог позивач зазначає про те, що при укладанні договору підряду № 11/15 від 29.05.2015 між ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс" та ТОВ "Спецсервіс АДС" по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчирізації були порушені вимоги ч. 1 та ч. 4 ст. 203 ЦК України. Позивач вказує на те, що замовником даного виду робіт за оспорюваним договором підряду міг бути виключно виконавець послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій, яким відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.05.2015 № 228 визначено КП «Сумижитло» СМР. Крім того, позивач посилається на те, що виконавець за договором підряду ТОВ "Спецсервіс АДС" не приступив до виконання взятих на себе зобовязань, оскільки у встановлений договором строк не надав на перевірку та підписання акти виконаних робіт.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Плужник О.В., суддя Пушай В.І., суддя Могилєвкін Ю.О. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.06.2016.

Від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній зазначає, що місцевий суд правильно вирішив судовий спір, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги за необґрунтованістю. Зокрема відповідач зазначає, що на момент предявлення позову строк дії договору закінчився. Під час дії даного оспорюваного позивачем договору, замовник (позивач) жодного разу не повідомляв підрядника про наявні судові спори з КП «Сумижитло» СМР, чи рішення виконавчого комітету СМР тощо, які б ставили під сумнів правомірність укладання цього договору, та необхідність припинення виконання робіт по цьому договору. Також, відповідач посилається на докази виконання ним підрядних робіт за договором № 11/15 від 29.05.2015, і стягнення простроченої заборгованості по цьому договору в окремій судовій справі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача надав до суду клопотання про відмову від позову (від 21.06.2016 року б/н), в якому просить прийняти зазначену заяву товариства про відмову від позову та у зв'язку з цим скасувати рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2016 року у справі №920/89/16 і припинити провадження у справі.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання про відмову від позову, оскільки апеляційна інстанція не застосовує положення Господарського процесуального кодексу України щодо затвердження господарським судом мирової угоди та відмови позивача від позову, про що також вказано в п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2016, приймаючи до уваги неявку представника відповідача та клопотання позивача про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 01.08.2016.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2016, в звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Плужника О.В. та перебування у відпустці судді Пушай В.І., для розгляду справи № 920/89/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Істоміна О.А.

01.08.2016 представник позивача надав до суду копію постанови Вищого господарського суду України від 12.05.2016 у справі № 920/996/15, посилаючись на те, що дані обставини були однією з підстав подачі позову.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 розгляд справи відкладено на 18.08.2016.

18.08.2016 позивач надав додаткові пояснення по справі, в яких посилається на те, що спірний договір підряду № 11/15 від 29.05.2015 укладений з дефектом закону, оскільки право замовляти послуги по організації та виконанню робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчирізації позивач, з огляду на висновок Вищого господарського суду України від 12.05.2016 у справі № 920/996/15 не мав, тому що не являвся переможцем конкурсу.

Відповідач також своїм правом на участь при розгляді апеляційної скарги не скористався, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду справи був обізнаний, що підтверджується наявним у справі зворотним повідомленням.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обов'язковою, в звязку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 29.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Сумитехнобудсервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Спецсервіс АДС було укладено договір підряду № 11/15 по організації та виконанню робіт з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на обєктах замовника, визначених додатками № 1 та № 2 до даного договору.

Відповідно до п. 1.1. замовник доручає і оплачує, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації на обєктах замовника визначених додатком 1 та додатком № 2 до договору, які є його невідємними частинами, крім робіт капітального характеру, передбачених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року № 150 Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг ремонту приміщень, будинків, споруд.

Згідно п. 8.1. договору він вступає в силу з 1 червня 2015 року та діє по 31 серпня 2015 року включно.

Позивач вважає, що при укладенні договору підряду № 11/15 від 29.05.2015 року між сторонами по справі по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації були порушені вимоги ч. 1 та ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що замовником даного виду робіт за оспорюваним договором підряду міг бути виключено виконавець послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, яким відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.05.2015 року № 228 було визначено КП Сумижитло Сумської міської ради. ТОВ Керуюча компанія Сумитехнобудсервіс не було визначено у встановленому законом порядку переможцем конкурсу по визначенню субєктів господарювання виконавців послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій, а тому не мав права укладати договори підряду, в тому числі на технічне обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації. Договір підряду № 11/15 від 29.05.2015 року не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки одразу ж після його укладення ТОВ Керуюча компанія Сумитехнобудсервіс повідомила КП Сумижитло Сумської міської ради про відмову від договору № 51 від 25.05.2015 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між ТОВ КК Сумитехнобудсервіс та КП Сумижитло. Позивач вказує на те, що виконавець за договором підряду № 11/15 від 29.05.2015 року ТОВ Спецсервіс АДС не приступив до виконання взятих на себе зобовязань, оскільки у встановлений договором строк не надав на перевірку та підписання актів виконаних робіт. Позивач зазначає, що як у позивача, так і у відповідача відсутній дозвіл на експлуатацію ліфтів, що підтверджує відсутність правових наслідків укладеного правочину.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив відсутність правових підстав для визнання недійсним договору підряду № 11/15 по організації та виконанню робіт з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на обєктах замовника від 29.05.2015, встановивши, що на момент пред'явлення позову у даній судовій справі, строк дії договору давно закінчився; при укладенні оспорюваного договору № 11/15 від 29.05.2015, позивач, який виступив замовником виконання робіт по договору підряду, мав укладений договір на виконання робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з управителем багатоквартирного житлового фонду Комунальним підприємством Сумижитло Сумської міської ради, якому у свою чергу житловий фонд був переданий в управління на підставі відповідного рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради; а також приймаючи до уваги надані відповідачем докази виконання ним підрядних робіт за договором № 11/15 від 29.05.2015 року. За таких обставин, враховуючи те, що позивач не надав належних доказів порушення ст. 203 Цивільного кодексу України при укладенні договору підряду № 11/15 від 29.05.2015 року, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог.

З даними висновками погоджується колегія суддів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох сторін, що направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, а ст. 627 цього ж кодексу встановлено, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору, з урахуванням вимог, визначених цим кодексом, іншими актами цивільного законодавства, звичаїв ділового обігу, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що 29.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Сумитехнобудсервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Спецсервіс АДС було укладено договір підряду № 11/15 по організації та виконанню робіт з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на обєктах замовника, визначених додатками № 1 та № 2 до даного договору.

Відповідно до п. 1.1. замовник доручає і оплачує, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації на обєктах замовника визначених додатком 1 та додатком № 2 до договору, які є його невідємними частинами, крім робіт капітального характеру, передбачених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року № 150 Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг ремонту приміщень, будинків, споруд.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін без розбіжностей і зауважень.

Згідно п. 8.1. договору він вступає в силу з 1 червня 2015 року та діє по 31 серпня 2015 року включно.

Отже, на момент звернення позивача з даним позовом строк дії договору закінчився.

Слід зазначити, що під час укладання договору та в процесі його виконання позивач не надав жодних зауважень щодо змісту договору та його невідповідності вимогам чинного законодавства.

Разом з цим, звертаючись до господарського суду з позовною заявою, позивач зазначив про те, що при укладанні договору підряду № 11/15 від 29.05.2015 між ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс" та ТОВ "Спецсервіс АДС" по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчирізації були порушені вимоги ч. 1 та ч. 4 ст. 203 ЦК України. Позивач вказує на те, що замовником даного виду робіт за оспорюваним договором підряду міг бути виключно виконавець послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій, яким відповідно до рішеннявиконачого комітету Сумської міської ради від 07.05.2015 № 228 визначено КП «Сумижитло» СМР.

Так, згідно до статті 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», кому нальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Тому однозначний є висновок, що підрядник ТОВ «Спецсервіс АДС» по договору № 11/15 від 29.05.2015 р. не є виконавцем житлово - комунальних послугу розумінні Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

У свою чергу, роботи з технічного обслуговування ліфтів та системи диспетчеризації не є житлово - комунальною послугою у розумінні Закону України «Про житлово - кому нальні послуги», а є однією з кількох десятків складової послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто такі роботи є фактично субпідрядними роботами по відношенню до робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В свою чергу, Закон України «Про житлово - комунальні послуги» не забороняє та не вимагає залучати на конкурсній основі виконавцям житлово - комунальних послуг субпідрядників для виконання певного виду робіт, які є складовою послуги з утримання житлових будинків та споруд та прибудинкових територій.

Тому, твердження позивача про те, що чинним законодавством не передбачено укла дення такого виду договорів, як договір № 11/15 від 29.05.2015 без проведення конкурсу не має матеріального обґрунтування.

Також, колегія суддів звертає увагу, що при укладенні оспорюваного договору № 11/15 від 29.05.2015, позивач, який виступив замовником виконання робіт по договору підряду, мав укладений договір на виконання робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з управителем багатоквартирного житлового фонду Комунальним підприємством Сумижитло Сумської міської ради, якому у свою чергу житловий фонд був переданий в управління на підставі відповідного рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради.

Тому, підрядник ТОВ Спецісервіс АДС в момент укладення договору та приступаючи до виконання робіт по договору вважав, що сторони діяли у повній відповідності до вимог закону.

Строк дії договору був ним передбачений з 01.06.2015 по 31.08.2015, а на момент пред'явлення позову у даній судовій справі, строк дії договору закінчився.

Під час дії даного оспорюваного замовником договору, замовник жодного разу не повідомив підрядника про наявні судові спори з КП Сумижитло СМР, чи рішення Виконавчого комітету СМР тощо, які б ставили під сумнів правомірність укладення цього договору, та необхідність припинення виконання робіт по цьому договору.

Отже, за весь час дії договору № 11/15 з 01.06.2015 і по 31.08.2015, даний договір не був визнаний судом недійсним, не був розірваний за взаємною згодою сторін, або в судовому порядку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до матеріалів справи відповідачем надані докази виконання ним підрядних робіт за договором № 11/15 від 29.05.2015 року, а саме: копії актів виконаних робіт за червень серпень 2015 року, підписані з боку виконавця; реєстри актів виконаних робіт за червень серпень 2015 року та копію супровідного листа про направлення актів виконаних робіт, а також копія дозволу № 175.15.59, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю Спецсервіс АДС Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області з терміном дії з 10.08.2012 року по 10.08.2017 року. Згідно даного Дозволу ТОВ Спецсервіс АДС дозволяється виконувати: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів підвищеної небезпеки: ліфтів.

Що стосується посилання позивача на судове рішення у справі № 920/996/15, то во но прийнято по завершенню строку дії спірного договору, а тому не вплинуло та не могло вплинути на права і обов'язки сторін по договору під час його дії, так як прийнято пізніше, і предметом судового спору у зазначеній судовій справі по суб'єктивному складу були осо би, які визначені Законом України «Про житлово - комунальні послуги». В той час, як підрядник ТОВ «Спецсервіс АДС» по договору № 11/15 від 29.05.2015 не є виконавцем житлово - комунальних послугу розумінні Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, другою, третьою, пятою, шостою статті 203 цього ж Кодексу.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 зазначено, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

В даному випадку позивач не довів, що спірний договір не відповідає його волевиявленню, внутрішній волі та суперечить вимогам закону.

Таким чином, в даному випадку відсутні докази наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків та які є підставою для визнання договору недійсним.

Слід зазначити, що у відповідності до ст. 15, 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічно ст.20 ГК України передбачає можливість визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом з метою захисту прав і законних інтересів суб'єкта господарювання.

Згідно ст. 1 ГПК України особи, визначені цією статті мають право звертатися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Оже, вимога про визнання правочину недійсним повинна співвідноситься з вимогами ст. 1 ГПК України.

Таким чином, господарський договір, в тому числі спірний договір може бути визнаний за наявності двох умов: перша це порушення ним прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача; друга це наявність передбачених законом підстав для визнання договору недійсним.

В даному випадку зміст договору не суперечить діючому законодавству, сторони при його укладенні дійшли згоди стосовно всіх істотних умов договорів, та своїми діями щодо наступного схвалення умов договору підтвердили (виконання відповідачем підрядних робіт), те, що спірний договір був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обох необхідних умов для визнання договору недійсним (порушення права, інтересу позивача та порушення норми закону), а отже і про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що обставини справи були всебічно і повно досліджені господарським судом, а тому рішення господарського суду Сумської області від 11.04.16 року у справі № 920/89/16 відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а доводи заявника, з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс", м. Суми залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2016 року у справі № 920/89/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Істоміна О.А.