номер провадження справи 34/72/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016 Справа № 908/1768/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Колесніковій Н.О.

За участю представників: від позивача - Лавринець І.П., довіреність № 25 від 11.01.2016 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1768/16,

за позовом: Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61);

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69097, АДРЕСА_1);

про стягнення суми,

Сутність спору:

Комунальне підприємство "Водоканал" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 4426,07 грн. заборгованості за Договором № 5922/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 24.10.2011 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.07.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1768/16, присвоєно номер провадження 34/72/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 20.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.07.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 08.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 19.08.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № 5922/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 24.10.2011р., укладеного між сторонами, порушення вимог ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність", "Правил користування системи центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказам Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. №190 ("Правил користування ...№ 190"), а саме: не здійснення своєчасної повірки засобу обліку води, позивачем було виконано розрахунок витрат води відповідно до п. 3.3. "Правил користування ...№ 190" (як безоблікового водокористування) за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу. Розрахунок виконано позивачем за період: з 24.09.2013р. по 07.10.2013р. (14 діб) по вводу діаметром 15 мм. Сума боргу, за розрахунком склала 4426,07 грн., що відображено у акті-рахунку №5922/1 від 24.10.2013р. Однак відповідач оплату заборгованості не здійснив. Обґрунтовуючи позовні вимоги, КП "Водоканал" посилається на п.п.3.3, 5.1, 5.4, 5.14 "Правил користування системи центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказам Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. №190, ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, ст. 1,2, 15 ГПК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України, ч. 3 ст. 17 ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" та п. 3.2.3 договору №989/2 від 01.01.2006р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов, просив його задовольнити.

ФОП ОСОБА_2 у судові засідання 20.07.2016р., 08.08.2016р. та 19.08.2016р. не з'явився, уповноваженого представника не направив, витребувані судом документи не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвали суду було направлено на адресу відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69097, АДРЕСА_1, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК України.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

24.10.2011р. між Комунальним підприємством «Водоканал» (Водоканал) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Абонент) було укладено договір № 5922/1 «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації» (далі - договір № 5922/1).

Згідно п. 1.1. договору № 5922/1, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: кав'ярня (по АДРЕСА_2).

Відповідно до умов договору № 5922/1 (п. 1.1.), сторонами були визначені нормативно-правові акти, якими вони керуються при виконанні своїх зобов'язань по договору, в тому числі й «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» (затв. Наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р.), далі "Правила користування ...".

Пунктом 3.2.1. договору № 5922/1 встановлений обов'язок Абонента своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п.1.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.2.2. договору № 5922/1, для обліку спожитої питної та технічної води Абонент зобов'язаний своїми силами та коштами в термін до 01.11.2011р. обладнати водолічильний вузол, а також встановити обліковий прилад ГВП ЛК 15 Г; ХВП КВ 1,5, який фіксує в повному обсязі витрати води. Абонент зобов'язаний надати можливість представнику Водоканалу для перевірки технічного стану, пломбування та реєстрації засобів обліку. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які зміни їх частин або зміни положенні на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держстандарту або представниками Водоканалу, Абонент має право тільки після отримання письмового дозволу Водоканалу.

Пунктом 3.2.3. договору № 5922/1 встановлено, що при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін, або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів, чи то їх експлуатації з порушенням "Правил користування…", "Правил експлуатації…" водопостачання Абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єм стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 3.3 та 3.4 "Правил користування…", починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

У розділі 2 договору № 5922/1 сторони встановили, що він укладається з 24.10.2011р. по 31.12.2014р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

Доказів укладення учасниками правочину нового договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, суду не надано.

09.04.2009р. представником КП "Водоканал" за участю відповідача було проведено технічне обстеження водопроводу за адресою вул. Трегубенко, 23, що належить ФОП ОСОБА_2, за результатами якого складено акт № 113. В даному акті зазначено, що у Абонента на вводі, після держповірки, встановлено обліковий прилад типу ЛК 151х; № 4124580, державна повірка ІІ квартал 2009р. Держповірка водоміру дійсна по ІІ квартал 2012 року. Акт підписано представниками сторін.

Як свідчать матеріали справи, 08.10.2013р. відповідач звернувся до Водоканалу з клопотанням про направлення представника інспекції для дачі припису на державну перевірку лічильника води.

24.10.2013р. представником КП "Водоканал" проведено технічне обстеження водопроводу за адресою АДРЕСА_2, що належить ФОП ОСОБА_2, за результатами якого складено акти № 130 та № 131.

В акті № 130 від 24.10.2013р. зазначено, що водоспоживання забезпечується від мережі житлового дому по водопровідному вводу d=15 мм. Для потреб холодного водоспоживання, на вводі встановлено прилад обліку марки ЛК-15х № 4124580; державна повірка ІІ квартал 2009р. Покази засобу обліку становлять - 00961 м-3. Засіб обліку раніше припломбовано до трубопроводу свинцевою пломбою - пломба збережена.. Строк держповірки приладу сплинув. Видано припис щодо встановлення резервного робочого держповіреного приладу обліку.

В акті № 131 від 24.10.2013р. вказано, що до установки та здачі в експлуатацію резервного технічно справного держповіреного приладу обліку, водоспоживання Абонента вважається безобліковим. Об'єм витрат води позивачем визначено на підставі п.п. 3.3, 5.14 "Правил користування системи центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" та п. 3.2.4. договору, за період: з з 24.09.2013р. по 07.10.2013р. - 427,392 м.куб. Акт має відмітку про відмову відповідача від його підписання.

На підставі акту технічного обстеження водопроводу № 131 від 24.10.2013р., КП "Водоканал" складено акт-рахунок № 5922/1 від 24.10.2013р. за період: з 24.09.2013р. по 07.10.2013р. на суму 4426,07 грн., що складається з витрат води в сумі 2196,79 грн., витрат стічних вод в сумі 1491,60 грн. та ПДВ - 737,68 грн.

Акт технічного обстеження водопроводу № 131 від 24.10.2013р. та акт-рахунок № 5922/1 від 24.10.2013р. КП "Водоканал" було направлено разом із супровідним листом за вих№18333 на адресу відповідача 11.11.2013р.

Оплату акту-рахунку № 5922/1 від 24.10.2013р. відповідачем не здійснено.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Зобов'язання, згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України

В даному випадку підставою виникнення господарських зобов'язань є договір № 5922/1 від 24.10.2011р.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002р. № 2918 послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення визначається та регулюється "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (далі Правила № 190), пунктом 1.1 яких, встановлено, що ці Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України і є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Отже, Правила № 190 є обов'язковими для застосування та виконання, як учасниками правочину, так і судом під час розгляду спору, оскільки положення попередніх Правил № 65 року втратили чинність та не регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до п. 2.1 Правил № 190 договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Розрахунок за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку (п. 3.1 Правил № 190).

Пунктом 5.1 Правил № 190, передбачено, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Пунктом 5.4 Правил № 190 визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності. Засоби обліку, які виключені з державного реєстру в період експлуатації засобів обліку, можуть використовуватись до закінчення встановленого граничного строку служби, після чого здійснюється їх заміна.

Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Відповідно до п. 5.14 Правил №190, усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п. 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Правил № 190, у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Пунктом 9.2.11 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 21.07.1995 року за № 231/767, передбачено, що контроль за наявністю і станом обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також за дотриманням термінів їх періодичної повірки здійснюється працівниками абонентського відділу виробника послуг з водопостачання.

Обов'язок своєчасно подавати засоби вимірювальної техніки на повірку покладено на споживача, в той час як на водоканал покладено обов'язок контролювати наявність і стан обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також за дотриманням термінів їх періодичної повірки, що не дає підстави вважати безобліковим споживання у разі закінчення строку держповірки засобів обліку.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (пункт 3.2. Правил № 190).

Комплексний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що чинним законодавством не передбачено норми, відповідно до якої виробник послуг централізованого водопостачання та водовідведення, у разі не проведення споживачем вчасно повірки засобу обліку води, має проводити розрахунок витрат води згідно п.3.3 Правил № 190, оскільки розрахунок витрат води згідно із зазначеним пунктом Правил проводиться виробником у випадку, якщо споживач самовільно (тобто без укладення договору) приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВГСУ № 908/1658/13 від 16.07.2014р. та № 908/3025/15 від 23.12.2015р.

Матеріалами справи доведено наявність між сторонами господарських правовідносин, які виникли на підставі договору «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації» № 5922/1 від 24.10.2006р.

Позивач доказів самовільного приєднання відповідача до системи водопостачання або самовільного водокористування не довів.

За таких обставин, КП "Водоканал" без достатніх на те правових підстав застосовано пункти 3.3., 5.14 Правил № 190 при розрахунках з ФОП ОСОБА_2 за постачання питної води та приймання стічних вод.

Посилання позивача на п. 3.2.3 договору № 5922/1 від 24.10.2011р. є недоречними у даному випадку, оскільки перелік порушень Правил експлуатації, які тягнуть наслідки згідно до п. 3.3, 3.4 Правил № 190 наведено у розділі 5 (п. 5.18) Правил користування № 190. А отже, застосування п.3.3 Правил позивачем для здійснення розрахунку витрат води за ставкою позаоблікового споживання є безпідставним. Також, позивач не обґрунтував, які саме порушення «Правил експлуатації та технічних вимог до приладів обліку питної, технічної води та госпфекальних стоків» від 20.12.1993 р. при експлуатації водолічильних вузлів (п. 1.1, п. 3.2.3 договору) допущено у даному випадку Абонентом (відповідачем).

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та дослідивши надані в матеріали справ документальні докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Судовий збір покладається на позивача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.08.2016р.

Суддя А.О. Науменко