РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016Справа №910/11366/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ Україна ЛТД»

до Державної екологічної інспекції України

про стягнення 194417,72 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Вінокуров В.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу за Договором поставки № 57/5020 від 16.12.2013 та нарахованих за ст. 625 ЦК України втрат від інфляції та 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань оплатити поставлений йому товар.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та отримувалися Відповідачем, що вбачається з наявних у справі зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень.

За клопотанням відповідача у зв'язку з підготовкою ним відзиву та неможливістю направити повноважного представника в судове засідання, призначене на 06.07.2016, розгляд справи було перенесено на 17.08.2016.

Від відповідача надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 17.08.2016, у зв'язку з тим, що один представник Відповідача перебуває у відпустці, а інший представник у цей же день прийматиме участь у засіданні у адміністративному суді в іншому місті, на підтвердження чого надав повістку іншого суду.

Судом враховано, що закінчився встановлений ст. 69 ГПК України двохмісячний строк вирішення спору у суді, а клопотання про продовження такого строку не надходило.

Також судом враховано, що Відповідач, як сторона судових процесів, сам приймає рішення про пріоритетність особистої участі його представників у судових засіданнях.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання 17.08.2016 обов'язковою не визнавалась та перед судом не доведено, що неявка представника Відповідача перешкоджає вирішенню спору. При цьому Відповідач, як сторона судового спору, не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, відзив на позов та/або будь-які додаткові пояснення і докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо, та не зобов'язання обов'язково направляти ці документи до суду разом з представником.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, та визнає необґрунтованими доводи Відповідача щодо необхідності відкладення розгляду справи. Також суд прийняв до уваги, що встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору вже закінчився, тому відповідно до статті 75 ГПК України суд відхиляє клопотання Відповідача та переходить до розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 16.12.2013 між Позивачем, як виконавцем, та Відповідачем, як замовником, Договору № 57/5020 (далі - Договір), Позивач поставив Відповідачу обумовлений договором товар (дистилятор водний) на суму 99600 грн., що підтверджується залученою до справи видатковою накладною № А0000614 від 20.12.2013 та актом здачі-приймання товару від 20.12.2013 (підписаний обома сторонами, скріплений печатками, зауважень не містить), однак у встановлені п. 4.1 Договору строки поставлений товар Відповідачем оплачений не був. Матеріали справи не містять доказів протилежного, а також не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо його якості та/або комплектності поставленого по Договору та вищеописаним документам товару.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

При цьому, у Відповідача до моменту порушення судом провадження у даній справі настав та був пропущений строк виконання обов'язку оплатити товар, оскільки строк оплати чітко встановлений п. 4.1 Договору - не пізніше останнього робочого дня 2013 року, тобто не пізніше 31.12.2013

Щодо передбаченого Договором обов'язку оплатити товар «протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дня та в межах фактично отриманого фінансування», то суд зазначає, що хоча умови чинного цивільного законодавства передбачають право сторін, не відходячи від обов'язкових вимог актів цивільного законодавства, в іншій частині погодити умови договору на власний розсуд, однак встановлена Договором залежність оплати від фінансування не визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та не вказує на подію, яка має неминуче настати, а отже в розумінні ст.ст. 251-252, 530 ЦК України, не є строком (терміном) виконання зобов'язань, натомість таким строком є встановлений п. 4.1 Договору строк - не пізніше останнього робочого дня 2013 року, тобто не пізніше 31.12.2013

Отже, матеріалами справи доведено прострочення Відповідачем оплати за переданий йому по Договору товар в сумі 99600 грн., і розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, тому позовні вимоги згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних, доданий до позову, судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами та відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 7171,20 грн. 3% річних та 87646,52 грн. втрат від інфляції за період 01.01.2014 - 25.05.2016 визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (м. Київ, провулок Новопечерський, 3, корпус 2; ідентифікаційний код 37508533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ Україна ЛТД» (м. Київ, вулиця Командарма Каменєва, 4-А; ідентифікаційний код 36257647) 99600 (дев'яносто дев'ять тисяч шістсот) грн. заборгованості, 7171 (сім тисяч сто сімдесят одну) грн. 20 коп. 3% річних, 87646 (вісімдесят сім тисяч шістсот сорок шість) грн. 52 коп. втрат від інфляції, а також 2916 (дві тисячі дев'ятсот шістнадцять) грн. 27 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.08.2016

Суддя Сташків Р.Б.