ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016р. Справа№ 914/1437/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», м.Київ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення 29225,70грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: На розгляді господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1437/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Луньо І.В., м.Київ до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Львів про стягнення 29225,70грн., з яких 20000,00грн. простроченої заборгованості за овердрафтом, 7283,92грн. заборгованості за простроченими процентами, 1600,00грн. простроченої заборгованості за комісією овердрафту, 341,78грн. простроченої заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування ФО-П ОСОБА_1 за договором про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank2UA» №764-1 від 07.02.2013р. та договором на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №764 від 31.01.2013р.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.06.2016р. Ухвалами суду від 15.06.2016р. у задоволенні клопотання ПАТ «КБ «Актив-Банк» про призначення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено, розгляд справи відкладено на 11.07.2016р. у зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 05.07.2016р. клопотання ПАТ «КБ «Актив-Банк» про проведення судового засідання 11.07.2016р. в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 11.07.2016р. розгляд справи відкладено на 20.07.2016р. у зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 20.07.2016р. строк вирішення спору, за клопотанням відповідача, продовжено на 15 днів та у зв'язку з неявкою позивача відкладено розгляд справи на 10.08.2016р. Ухвалою суду від 08.08.2016р. в задоволенні клопотання ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Луньо І.В., м.Київ про призначення судового засіданні в режимі відеоконференції - відмовлено. В судовому засіданні 10.08.2016р. оголошено перерву до 15.08.2016р.

Сторонами явки повноважних представників в судове засідання 15.08.2016р. не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

Заяв та клопотань до початку судового засідання сторонами не подано. Суд вважає за необхідне розглянути в судовому засіданні 15.08.2016р. клопотання ФО-П ОСОБА_1 (вх.№3711/16 від 20.07.2016р.) про залучення до участі в справі ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Необхідність його залучення до участі в справі відповідач обґрунтовує тим, що кредитний договір, стягнення заборгованості за яким є предметом спору по справі, укладено сторонами під заставу майнових прав ОСОБА_3 на його банківський вклад за договором №ДФО-20-129141, що підтверджується додатком до кредитного договору. Відповідач стверджує, що до виплат п.Мамчуру С.Є., здійснюваних у якості гарантованих сум відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через банки-агенти, ПАТ «КБ «Актив-Банк» суму згаданого депозиту не включив, вважаючи її стягнутою за кредитним договором. Відтак, позивач де-факто прийняв зобов'язання по кредитному договору від ОСОБА_3 З огляду на вищенаведене, відповідач вважає, що рішення по справі №914/1437/16 може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_3, а тому просив залучити його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У поясненнях, наданих позивачем (вх.№32755/16 від 09.08.2016р.) зазначено, що звернення стягнення на предмет застави, в тому числі шляхом здійснення договірного списання є правом сторони, а наявність договору застави майнових прав не зобов'язує банк звертати стягнення на предмет застави.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Водночас, ФО-П ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення по справі №914/1437/16 вплине на права та обов'язки ОСОБА_3 Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви відповідача про залучення ОСОБА_3 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, слід відмовити.

Суд, беручи до уваги встановлений ст.69 ГПК України строк вирішення спору, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» (банк за договором, позивач по справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт за договором, відповідач по справі) укладено договір на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання 764 від 31.01.2013р., за яким банк відкриває клієнту поточний рахунок 764 (валюта рахунку 980) та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов цього договору (п.1.1).

Окрім цього, між сторонами також укладено договір про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank 2 UA» №764-1 (для суб'єктів господарювання) від 07.02.2013р., який діє в рамках договору на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання 764 (далі - основний договір), укладеного між банком та клієнтом, зокрема, в частині здійснення розрахунків (п.1.1). Предметом договору є надання банком послуг з розрахункового обслуговування поточного рахунку клієнта у системі «iBank 2 UA» відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов договору (п.1.2).

Також ПАТ «КБ «Актив-Банк» (банк за договором) та ФО-П ОСОБА_1 (позичальник за договором) укладено договір про надання овердрафту №0207/01 від 07.02.2013р., за яким банк, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит у вигляді овердрафту (надалі - овердрафт) для здійснення оплати платіжних документів понад залишок коштів на поточному рахунку, з лімітом кредитування в розмірі 20000,00грн., строком дії по 16.01.2014р. включно зі сплатою 26,5% річних (надалі - проценти), позичальник - належним чином використовувати та повернути банку суму овердрафту, а також сплатити проценти за користування овердрафтом, комісії та інші платежі згідно умов цього договору, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені цим договором (п.1.1).

В подальшому цей договір викладено в новій редакції на підставі підписаного сторонами додаткового договору про внесення змін та доповнень від 16.01.2014р. (далі - кредитний договір) як договір про здійснення кредитних операцій №0207/01 від 07.02.2013р.

У розділі 1 «Спеціальні умови здійснення кредитних операцій» вказаного договору встановлено ліміт основного зобов'язання в розмірі 20000,00грн. із строком його виконання до 15.01.2015р. включно (п.1) із зазначенням виду кредитної операції - овердрафт на рахунку №764 в банку, із встановленням процентної ставки за кредитом 26,5% річних та комісії - 100,00грн. за обслуговування овердрафту (щомісячно), яка нараховується не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та сплачується щомісячно не пізніше 5 числа календарного місяця та сплачується щомісячно не пізніше 5 числа календарного місяця, наступного за місяцем її нарахування, а також нараховується та сплачується в день повного погашення овердрафту (п.3).

Так, у п.2.1 договору визначено, що відповідно до умов цього договору, банк зобов'язується здійснити за заявою клієнта кредитну операцію, а клієнт - прийняти кредитну операцію та належним чином виконати основне зобов'язання в повному обсязі, в тому числі сплатити плату за кредитну операцію, та виконати інші зобов'язання, що встановлені в договорі у зв'язку із здійсненням кредитної операції.

Відповідно до умов договору, банк здійснює кредитні операації за плату, що має бути сплачена банку в порядку та на умовах договору (п.6.1). Сума процентів, що підлягають сплаті, нараховується щоденно на фактичну суму заборгованості клієнта за кредитом станом на кінець кожного дня і за фактичну календарну кількість днів користування кредитом з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день), якщо інше не передбачено умовами договору. Нарахування процентів в останній робочий день календарного місяця здійснюється також за останні календарні дні цього ж календарного місяця, що не є робочими днями. Нарахування процентів в перший робочий день календарного місяця здійснюється також за перші календарні дні цього ж календарного місяця, що не є Робочими днями. Нарахування процентів здійснюється із розрахунку фактичної кількості днів у році та фактичної кількості днів у місяці. Нараховані проценти сплачуються клієнтом у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день календарного місяця та в день повного погашення кредиту. Нараховані проценти за користуванням овердрафтом сплачуються клієнтом у валюті овердрафту щомісячно не пізніше 5 числа календарного місяця, наступного за місяцем їх нарахування та з день повного погашення овердрафту. У разі несвоєчасного повернення кредиту клієнт зобов'язаний протягом всього терміну до повного повернення кредиту сплачувати банку проценти в розмірі та порядку, встановленому договором, якщо інше не передбачено умовами договору (п.6.2). Усі комісії передбачені договором у зв'язку із здійсненням кредитних операцій сплачуються клієнтом у національній валюті України за валютним курсом НБУ на дату платежу (п.6.3). Укладення сторонами договору не звільняє клієнта від обов'язків щодо оплати інших, не передбачених договором, послуг банку, що, зокрема, передбачені правочинами (договорами) щодо банківського рахунку, системи «клієнт-банк» стандартними тарифами банку, тощо (п.6.4).

Також договором встановлено, що погашення основного зобов'язання може проводитися в порядку, передбаченому договором, шляхом: (і) безготівкових перерахувань клієнтом грошових коштів на користь банку (обов'язок Клієнта); (іі) шляхом договірного списання банком відповідних сум з рахунків клієнта (право банку) (п.8.1). В кожну дату, в яку клієнт зобов'язаний сплатити будь-яку суму за умовами договору, клієнт надає таку суму банку шляхом перерахування такої суми на рахунок банку, який банк визначив для такої цілі. У призначенні платежу Клієнт обов'язково зазначає реквізити Договору (назва, номер, дата) та призначення платежу. Якщо платіж належить до сплати у день, який не є робочим днем, то такий платіж повинен бути здійснений в день наступний за ним, що є робочим днем того ж календарного місяця, з якщо такого робочого дня немає - то в останній робочий день такого календарного місяця (п.8.2). Платежі по основній сумі кредитної операції повинні бути здійснені у тій валюті, в якій здійснено кредитну операцію з датою валютування не пізніше дати виконання відповідного зобов'язання, встановленого договором (п.8.3). Клієнт не може припиняти свої зобов'язання за договором шляхом зарахування своїх вимог до банку (п.8.4).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем за період з 08.02.2013р. по28.04.2014р. неодноразово користувався овердрафтом, наданим позивачем за рахунок кредитних коштів та частково виконував взяті на себе за договором зобов'язання із повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами та комісій за обслуговування овердрафту. Платежі, здійснювані ФО-П ОСОБА_1 на виконання умов договору припинились після 10.01.2015р., внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Окрім цього, п.3.2.8 договору на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання 764 від 31.01.2013р., встановлено, що клієнт зобов'язується своєчасно сплачувати банку вартість послуг по обслуговуванню рахунків у порядку, встановленому цим договором та згідно чинних на момент надання послуг тарифів банку, а п.3.3.11 договору про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank 2 UA» №764-1 (для суб'єктів господарювання) від 07.02.2013р. закріплено обов'язок клієнта своєчасно проводити оплату за обслуговування та надання послуг у системі «iBank 2 UA». Так, тарифами ПАТ «КБ «Актив-Банк» на розрахунково-касове обслуговування юридичних осіб, що діють з 01.08.2012р. встановлено тариф за ведення поточних рахунків в розмірі 50,00грн., що сплачуються щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця; а за розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнтів в системі дистанційного обслуговування «iBank 2 UA» в наступні місяці - 50,00грн., що сплачуються щомісячно не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Водночас, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе за договором зобов'язань із сплати зазначених комісій, у нього утворилась заборгованість.

Зазначене підтверджуються банківськими виписками про рух коштів по рахунках ФО-П ОСОБА_1 за період з 07.02.2013р. по 17.05.2016р.

Вказані обставини зумовили звернення ПАТ «КБ «Актив-Банк» до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 20000,00грн. простроченої заборгованості за овердрафтом, 7283,92грн. заборгованості за простроченими процентами, 1600,00грн. простроченої заборгованості за комісією овердрафту, 341,78грн. простроченої заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування ФО-П ОСОБА_1 за договором про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank2UA» №764-1 від 07.02.2013р. та договором на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №764 від 31.01.2013р.

При вирішені спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як визначено ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Щодо заперечень ФО-П ОСОБА_1, зазначених у поданому ним відзиві (вх.№29145/16 від 11.07.2016р.) про те, що позивачем неправомірно нарахована комісія за період з 05.05.2014р. по 17.05.2014р., оскільки рахунок підлягав закриттю через відсутність руху коштів, згідно п.2.5 договору на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання 764 від 31.01.2013р. та договору про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank 2 UA» №764-1 (для суб'єктів господарювання) від 07.02.2013р., суд зазначає, що дійсно, відповідно до п.2.5 кожного із зазначених договорів, однією із підстав закриття банком рахунку клієнта з ініціативи банку є відсутність руху коштів на рахунку протягом одного року. Водночас, суд звертає увагу на те, що в п.3.3.9 кожного із вказаних договорів визначено, що закриття рахунку, якщо операції за ним не проводились протягом року, є правом банку, а не його обов'язком, як стверджує відповідач. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які би свідчили про те, що банк, зважаючи на відсутність руху коштів по рахунку ФО-П ОСОБА_1, прийняв рішення та з власної ініціативи закрив відповідні рахунки.

Щодо наведених у клопотанні (вх.№3711/16 від 20.07.2016р.) тверджень відповідача про те, що виконання зобов'язань за кредитним договором прийнято позивачем від ОСОБА_3, оскільки до виплат п.Мамчуру С.Є., здійснюваних у якості гарантованих сум відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через банки-агенти, ПАТ «КБ «Актив-Банк» не включив суму депозиту за договором ДФО-20-129141, вважаючи її стягнутою за кредитним договором, суд зазначає таке.

Дійсно, відповідно до п.2 розділу 1 договору про здійснення кредитних операцій, забезпечення зобов'язань здійснюється заставою майнових прав на банківський вклад ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1), оціненою в 22500,00грн. Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та п.Мамчуром С.Є. укладено договір застави майнових прав на банківський вклад з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором про здійснення кредитних операцій, так само як і докази того, що зобов'язання за вказаним договором виконано шляхом звернення стягнення на предмет застави - майнові права ОСОБА_3 на банківський вклад у ПАТ «КБ «Актив-Банк», оскільки звернення стягнення на предмет застави, в тому числі шляхом здійснення договірного списання є правом сторони, а наявність договору застави майнових прав не зобов'язує банк звертати стягнення на предмет застави. У своїх поясненнях (вх.№32755/16 від 09.08.2016р.) позивач звертає увагу на те, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладу фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014р. за №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», згідно з яким з 03.09.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Актив-Банк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-Банк» запроваджено строком на 3 місяці з 03.09.2014р. по 03.12.2014р., й продовжено в подальшому рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.12.2014р. за №134 на один місяць по 30.12.2014р. Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Так, відповідно до п.6 ст.2 вказаного Закону, тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом. Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Отже, після введення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Актив-Банк» не мав права виплачувати депозити в силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач також зазначає, що відповідно до п.п.4 ч.5. ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції станом на 23.06.2015р.) під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Під час здійснення ліквідації Банку задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку та черговості, що передбачена вимогами ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна Банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Зарахування коштів (в тому числі тих, що перебували на депозитах) в рахунок погашення заборгованості по кредиту суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки порушує черговість задоволення вимог кредиторів. Ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Відтак, наявність договору застави майнових прав, згідно з яким в заставу передано майнові права на грошові кошти за договором строкового вкладу, не є перешкодою у здійснення примусового стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Окрім цього, у ч.1 ст.598 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відтак, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які би свідчили про належне виконання зобов'язань клієнта та позичальника за договорами на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання 764 від 31.01.2013р., про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank 2 UA» №764-1 (для суб'єктів господарювання) від 07.02.2013р. та договору про здійснення кредитних операцій №0207/01 від 07.02.2013р.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши долучені до позовної заяви розрахунки позовних вимог та провівши відповідний перерахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 20000,00грн. простроченої заборгованості за овердрафтом, 7283,92грн. заборгованості за простроченими процентами, 1600,00грн. простроченої заборгованості за комісією овердрафту, 341,78грн. простроченої заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування ФО-П ОСОБА_1 за договором про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank2UA» №764-1 від 07.02.2013р. та договором на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №764 від 31.01.2013р., обґрунтовані матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (м.Київ, вул.Борисоглібська, буд.3; ) 20000,00грн. простроченої заборгованості за овердрафтом, 7283,92грн. заборгованості за простроченими процентами, 1600,00грн. простроченої заборгованості за комісією овердрафту, 341,78грн. простроченої заборгованості по комісії за розрахунково-касове обслуговування ФО-П ОСОБА_1 за договором про розрахункове обслуговування банківських рахунків клієнта у системі дистанційного обслуговування «iBank2UA» №764-1 від 07.02.2013р. та договором на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №764 від 31.01.2013р., а також 1378,00грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 22.08.2016р.

Суддя Щигельська О.І.